Stockholms Observatorium, som invigdes 1753, låg i början av 1920-talet fortfarande i den av Hårleman ritade byggnaden på Observatoriekullen vid Odenplan i Stockholm. Stadens ljus och den rökfyllda luften hade blivit ett allvarligt problem och dessutom var instrumenteringen helt otidsenlig. Efter en donation av Knut Wallenberg samt anslag från Stockholms stad lät därför Kungliga vetenskapsakademin uppföra ett nytt Observatorium på Karlsbaderberget i Saltsjöbaden. Läget motsvarade astronomins krav på ett observatorium att ligga på betryggande avstånd från stadens ljus och luftföroreningar, ha goda kommunikationer, ha fri horisont mot söder - den viktigaste observationsriktningen - samt att ligga nära kusten då molnigheten avtar ut mot havsbandet. Anläggningen som uppfördes under åren 1929 till 1931, ritades av Vetenskapsakademiens arkitekt Axel Anderberg. För inköp av instrument och för att tillgodose de vetenskapliga kraven på anläggningen ansvarade professor Bertil Lindblad, som var prefekt vid observatoriet. Anläggningens huvudbyggnad och instrumentbyggnad har getts en genomarbetad gestaltning, som uttrycker deras symbolvärden, medan bostadshus och ekonomibyggnader fått en enklare men omsorgsfullt utförande. Den ursprungliga anläggningen bestod av huvudbyggnaden, de fyra bostadshusen och ett antal mindre kupolbyggnader. Byggnaderna är utförda i stram 20-talsklassicim med stor omsorg i detaljer och med påkostade material. Fasaderna är i mörkrött fasadtegel och natursten med tak och plåtarbeten i koppar. Interiörens utformning anpassades till funktionen. Huvudbyggnadens interiör är i proportioner, rumsammanhang och detaljlösningar av hög klass. KÄLLA: Angående förslag till statligt byggnadsminne samt förslag till skyddsföreskrifter, Riksantikvarieämbetet, 1993-06-18. Beteckning 5384/92 Vårdprogram, Statens Fastighetsverk och White arkitekter 2006
Statligt byggnadsminne (SBM). Förordning (2013:558)
Statligt byggnadsminne (SBM). Förordning (2013:558) (1993-06-24)
Nacka kn, RÖSUNDA 37:1 STOCKHOLMS OBSERVATORIUM
21300000013235 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21300000013235 Bebyggelse - anläggning Nacka kn, RÖSUNDA 37:1 STOCKHOLMS OBSERVATORIUM STOCKHOLMS OBSERVATORIUM Stockholms Observatorium, som invigdes 1753, låg i början av 1920-talet fortfarande i den av Hårleman ritade byggnaden på Observatoriekullen vid Odenplan i Stockholm. Stadens ljus och den rökfyllda luften hade blivit ett allvarligt problem och dessutom var instrumenteringen helt otidsenlig. Efter en donation av Knut Wallenberg samt anslag från Stockholms stad lät därför Kungliga vetenskapsakademin uppföra ett nytt Observatorium på Karlsbaderberget i Saltsjöbaden. Läget motsvarade astronomins krav på ett observatorium att ligga på betryggande avstånd från stadens ljus och luftföroreningar, ha goda kommunikationer, ha fri horisont mot söder - den viktigaste observationsriktningen - samt att ligga nära kusten då molnigheten avtar ut mot havsbandet. Anläggningen som uppfördes under åren 1929 till 1931, ritades av Vetenskapsakademiens arkitekt Axel Anderberg. För inköp av instrument och för att tillgodose de vetenskapliga kraven på anläggningen ansvarade professor Bertil Lindblad, som var prefekt vid observatoriet. Anläggningens huvudbyggnad och instrumentbyggnad har getts en genomarbetad gestaltning, som uttrycker deras symbolvärden, medan bostadshus och ekonomibyggnader fått en enklare men omsorgsfullt utförande. Den ursprungliga anläggningen bestod av huvudbyggnaden, de fyra bostadshusen och ett antal mindre kupolbyggnader. Byggnaderna är utförda i stram 20-talsklassicim med stor omsorg i detaljer och med påkostade material. Fasaderna är i mörkrött fasadtegel och natursten med tak och plåtarbeten i koppar. Interiörens utformning anpassades till funktionen. Huvudbyggnadens interiör är i proportioner, rumsammanhang och detaljlösningar av hög klass. KÄLLA: Angående förslag till statligt byggnadsminne samt förslag till skyddsföreskrifter, Riksantikvarieämbetet, 1993-06-18. Beteckning 5384/92 Vårdprogram, Statens Fastighetsverk och White arkitekter 2006 Stockholms Observatorium, som invigdes 1753, låg i början av 1920-talet fortfarande i den av Hårleman ritade byggnaden på Observatoriekullen vid Odenplan i Stockholm. Stadens ljus och den rökfyllda luften hade blivit ett allvarligt problem och dessutom var instrumenteringen helt otidsenlig. Efter en donation av Knut Wallenberg samt anslag från Stockholms stad lät därför Kungliga vetenskapsakademin uppföra ett nytt Observatorium på Karlsbaderberget i Saltsjöbaden. Läget motsvarade astronomins krav på ett observatorium att ligga på betryggande avstånd från stadens ljus och luftföroreningar, ha goda kommunikationer, ha fri horisont mot söder - den viktigaste observationsriktningen - samt att ligga nära kusten då molnigheten avtar ut mot havsbandet. Anläggningen som uppfördes under åren 1929 till 1931, ritades av Vetenskapsakademiens arkitekt Axel Anderberg. För inköp av instrument och för att tillgodose de vetenskapliga kraven på anläggningen ansvarade professor Bertil Lindblad, som var prefekt vid observatoriet. Anläggningens huvudbyggnad och instrumentbyggnad har getts en genomarbetad gestaltning, som uttrycker deras symbolvärden, medan bostadshus och ekonomibyggnader fått en enklare men omsorgsfullt utförande. Den ursprungliga anläggningen bestod av huvudbyggnaden, de fyra bostadshusen och ett antal mindre kupolbyggnader. Byggnaderna är utförda i stram 20-talsklassicim med stor omsorg i detaljer och med påkostade material. Fasaderna är i mörkrött fasadtegel och natursten med tak och plåtarbeten i koppar. Interiörens utformning anpassades till funktionen. Huvudbyggnadens interiör är i proportioner, rumsammanhang och detaljlösningar av hög klass. KÄLLA: Angående förslag till statligt byggnadsminne samt förslag till skyddsföreskrifter, Riksantikvarieämbetet, 1993-06-18. Beteckning 5384/92 Vårdprogram, Statens Fastighetsverk och White arkitekter 2006 Stockholms Observatorium, som invigdes 1753, låg i början av 1920-talet fortfarande i den av Hårleman ritade byggnaden på Observatoriekullen vid Odenplan i Stockholm. Stadens ljus och den rökfyllda luften hade blivit ett allvarligt problem och dessutom var instrumenteringen helt otidsenlig. Efter en donation av Knut Wallenberg samt anslag från Stockholms stad lät därför Kungliga vetenskapsakademin uppföra ett nytt Observatorium på Karlsbaderberget i Saltsjöbaden. Läget motsvarade astronomins krav på ett observatorium att ligga på betryggande avstånd från stadens ljus och luftföroreningar, ha goda kommunikationer, ha fri horisont mot söder - den viktigaste observationsriktningen - samt att ligga nära kusten då molnigheten avtar ut mot havsbandet. Anläggningen som uppfördes under åren 1929 till 1931, ritades av Vetenskapsakademiens arkitekt Axel Anderberg. För inköp av instrument och för att tillgodose de vetenskapliga kraven på anläggningen ansvarade professor Bertil Lindblad, som var prefekt vid observatoriet. Anläggningens huvudbyggnad och instrumentbyggnad har getts en genomarbetad gestaltning, som uttrycker deras symbolvärden, medan bostadshus och ekonomibyggnader fått en enklare men omsorgsfullt utförande. Den ursprungliga anläggningen bestod av huvudbyggnaden, de fyra bostadshusen och ett antal mindre kupolbyggnader. Byggnaderna är utförda i stram 20-talsklassicim med stor omsorg i detaljer och med påkostade material. Fasaderna är i mörkrött fasadtegel och natursten med tak och plåtarbeten i koppar. Interiörens utformning anpassades till funktionen. Huvudbyggnadens interiör är i proportioner, rumsammanhang och detaljlösningar av hög klass. KÄLLA: Angående förslag till statligt byggnadsminne samt förslag till skyddsföreskrifter, Riksantikvarieämbetet, 1993-06-18. Beteckning 5384/92 Vårdprogram, Statens Fastighetsverk och White arkitekter 2006 Län: Stockholm, Kommun: Nacka http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21300000013235 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21300000013235 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21300000013235 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret - anläggning 1.1 2024-10-23