Fartygs-/båtlämning
Lämningstyp
Orientering
Södra Östersjön, S Saxemara, Ca 150 m N om St. Ekö.
Referens: skriftlig källa
Einarsson Lars & Wallbom B, 2001, "Marinarkeologisk besiktning och provtagning för datering av ett fartygsvrak beläget i farvattnen syd Saxemara, Ronneby kommun, Blekinge län." Rapport. Kalmar läns museum. RAÄ dnr 321-2817-2009.
Lämningsnummer
Extern identitet: Ansvarig organisation: Statens maritima museer, Externt register: SjöMIS, Extern identitet: 821:049
RAÄ
Undersökningsstatus
Delundersökt
Einarsson, Lars, 2012. Rapport om hydroakustisk kartering och kompletterande dendrokronologisk provtagning och analys av vraket vid St. Ekö, Ronneby kommun, Blekinge län. Kalmar läns museum, junin 2012. (RAÄ dnr 321-2462-2012).
1.11 http://kulturarvsdata.se/raa/lamning/a3f68202-0b57-4931-9e11-0aa0e065b947 Kulturlämning a3f68202-0b57-4931-9e11-0aa0e065b947 L1978:2168 Fartygs-/båtlämning Vrak, kravellbyggt. Fyndlista: Skyddsbärgat av Kalmar läns museum 2002: ett antal lavetter Status: Vraket har lätt slagsida åt styrbord. Förstäven är orienterad mot St. Eköns strand i söder. Den exponerade delen av vraket utgörs av akterstäven och några av babordssidans spant. Ett fåtal synliga vrakdelar ligger utspridda på vrakplatsen. I vrakplatsens södra del återfinns vad som tolkats som två ankarklys och ett gångspel. Föremålen är delvis övervuxna av alger och täckta av sediment. Ett antal ytligt liggande laggstavar från tunnor observerades i skrovområdets centrum. 11 underreden, eller lavetter av trä för bakladdade järnkanoner har observerats inom skrovområdet och på vrakplatsen. Eldrören är bortrostade, men rester av korrosion visar att de varit försedda med eldrör vid förlisningen. Ca 20 m av vrakets längd är synlig, varför man kan antaga att fartyget ursprungligen mätt 20-30 m. Längdförhållandet stöds även av att klysen, som förmodas befinna sig i ursprungligt läge, befinner sig drygt 30 m från akterstäven (dock ca 10 m babord om vrakets centrumlinje och det förmodade läget för förstäven). Mot bakgrund av de synliga spanten i fartygskonstruktionen kan fartygets maximala bredd uppskattas till närmare 10 m. Klysens diameter är 0,63 resp. 0,58m och deras längd är uppmätt till 2,35 resp. 1,0 m (status 2001-2002). Övrigt: St. Ekön är strategiskt belägen på gränsen mellan skärgård och hav. Ön är relativt hög och havsbotten i området uppvisar goda ankringsmöjligheter. Fynd av bla rödgodskeramik på botten indikerar att platsen fungerat som ankringsplats. På St Ekön finns två stensättningar registrerade. Bärgning: Vintern 2000/2001 kontaktades Kalmar läns museum av dykarklubben Doppingarna med anledning av ett vrak dessa dykt på sedan några år tillbaka. Utifrån bildmaterial kunde konstateras att vraket uppvisade flera intressanta detaljer. Bla fanns på vraket lavetter som grovt kunde dateras till 1450-1550. Länsstyrelsen i Kalmar underrättades om fyndet och gav efter ansökan om tillstånd Kalmar läns museum uppdraget att utföra besiktnings- och provtagningsarbeten på vrakplatsen. Under två dagar video- och fotodokumenterades vraket, mätarbeten företogs och prover för dendrokronologisk datering togs. Syftet med undersökningen var att skapa ett preliminärt underlag avseende vrakets karaktär, ålder och historiska sammanhang, som grund för vidare ställningstagande beträffande eventuella framtida antikvariska insatser på platsen. På 1970-talet skall enligt uppgift några avlånga träföremål plockats upp från sedimentet i vraket. Dessa lokaliserades och visades upp för länsmuseets personal i samband med besiktningsuppdraget. Tecken tyder på att träföremålen är armborstpilar. 2002 beviljades Kalmar läns museum tillstånd för fortsatta undersökningar av vraket. Syftet var att genom video- och fotodokumentation samt inmätning dokumentera lösa delar av vraket och dess utrustning samt att skyddsbärga de fynd som var utsatta för plundringsrisk. Enligt uppgift från dykare har lavetterna på vrakplatsen flyttats runt av sportdykare. Kalmar läns museum mätte in och bärgade 9 lavetter samt ett gångspel. Två klys samt de djupare förankrade lavetterna som lämnats kvar på vrakplatsen forodokumenterades och lägesbestämdes. Med anledning av datering, dimensioner och fyndmaterial menar man att vraket representerat starka maktintressen och varit någon form av örlogsskepp, eventuellt en holk eller en krejare. Vraket kan kanske kopplas samman med unionsstriderna kring år 1500 eller den danske hövitsmannen Sören Norbys aktiviteter i området under 1520-talet. Den sistnämnda hypotesen skulle dock innebära att fartyget var närmare 40 år vid förlisningstillfället, vilket vore en ovanligt lång tjänstgöringstid och därför förefaller mindre troligt. Man har framkastat teorin om att vraket skulle kunna identifieras som den danska kungens huvudskepp Gripshunden, som förekommer i danska skeppslistor mellan åren 1487 och 1495. Detta vrak skall ha fattat eld och sjunkit med 100-tals människor ombord. Olyckshändelsen beskrivs i Sturekrönikan och Reimar Kochs lübska krönika, samt i Caspar Weinreichs Danzigerkrönika och av den danske adelsmannen Tyge Krabbe. I de två förstnämnda källorna uppges förlisningsplatsen vara i Ekesund och farvattnen utanför Ronneby, vilket stämmer väl med det undersökta vraket, medan de två sistnämnda källorna talar om Kalmarsund som förlisningsplats. Ett annat problem med källorna är att Sturekrönikan benämner Gripshunden som en kravel; ett fartyg byggt på kravell. Gribshunden har sedan det påträffades dokumenterats vid följande tillfällen: 1971. Vraket påträffas av sportdykarklubben Doppingarna och användes för dykutflykter. 2000. Fyndet av vraket rapporteras till Länsstyrelsen i Blekinge. 2001. Vraket och vrakplatsen besiktigas av personal från Kalmar läns museum. 2002. Kalmar läns museum dokumenterar vrakplatsen samt bärgar ett gångspel och nio lavetter till smidda järnkanoner. 2006. Kalmar läns museum gräver ett provschakt på en kubikmeter i vraket varvid 647 föremål bärgas. 2011. Kalmar läns museum utför en bottenkartering av området kring vraket. 2013. MARIS, Södertörns högskola dyker på vrakplatsen. Dyk- och ankringsförbud införs. 2013. MARIS samt danska arkeologer besöker vraket. 2015. MARIS dokumenterar vraket varvid skeppets stävfigur påträffas. 2015. Stävfiguren bärgas. 2016. MARIS dokumenterar vraket. 2017. MARIS dokumenterar platsen tillsammans med danska forskare. 2019. Blekinge museum, Lunds universitet och MARIS rekognoscerar vrakplatsen. 2019. Blekinge museum, Lunds universitet och MARIS gräver ett schakt i vrakets aktre parti. 2020. MARIS kontrollerar schaktet. 2020. Lunds universitet bärgar laggstavar från schaktet. 2021. Blekinge museum och Lunds universitet gräver ett schakt i anslutning till 2019 års schakt. 2022. Blekinge museum besiktigar vrakplatsen. 2022. Blekinge museum, Lunds universitet och Vikingaskeppsmuseet i Roskilde undersöker olika konstruktionsdetaljer för mätning, skanning och fotogrammetri. 2023. Maris besöker vraket. 2023. SMTM ska upprätta en vård- och skyddsplan på uppdrag av länsstyrelsen. Avbryter arbetet på grund av för mycket växtlighet på vrakplatsen. 2024. SMTM återupptar arbetet med vård- och skyddsplan. 2026. Blekinge museum besiktigar vrakplatsen utifrån upprättad vård- och skyddsplan. Belägen Sverige, Blekinge, Ronneby, Blekinge, Ronneby 15.22025227325419,56.14510618810945 http://kulturarvsdata.se/raa/lamning/HTML/a3f68202-0b57-4931-9e11-0aa0e065b947 http://kulturarvsdata.se/raa/lamning/XML/a3f68202-0b57-4931-9e11-0aa0e065b947 http://kulturarvsdata.se/raa/lamning/RDF/a3f68202-0b57-4931-9e11-0aa0e065b947 Riksantikvarieämbetet RAÄ kmr_lamningar http://kulturarvsdata.se/resurser/DataQuality#raw 2026-08-01
Einarsson Lars, 2008. "Ett skeppsvrak i Ronneby skärgård", Tidskriften ALE 2008:2 sidan 1-15.
Ronneby 728
RAÄ-nummer
Beskrivning
Vrak, kravellbyggt. Fyndlista: Skyddsbärgat av Kalmar läns museum 2002: ett antal lavetter Status: Vraket har lätt slagsida åt styrbord. Förstäven är orienterad mot St. Eköns strand i söder. Den exponerade delen av vraket utgörs av akterstäven och några av babordssidans spant. Ett fåtal synliga vrakdelar ligger utspridda på vrakplatsen. I vrakplatsens södra del återfinns vad som tolkats som två ankarklys och ett gångspel. Föremålen är delvis övervuxna av alger och täckta av sediment. Ett antal ytligt liggande laggstavar från tunnor observerades i skrovområdets centrum. 11 underreden, eller lavetter av trä för bakladdade järnkanoner har observerats inom skrovområdet och på vrakplatsen. Eldrören är bortrostade, men rester av korrosion visar att de varit försedda med eldrör vid förlisningen. Ca 20 m av vrakets längd är synlig, varför man kan antaga att fartyget ursprungligen mätt 20-30 m. Längdförhållandet stöds även av att klysen, som förmodas befinna sig i ursprungligt läge, befinner sig drygt 30 m från akterstäven (dock ca 10 m babord om vrakets centrumlinje och det förmodade läget för förstäven). Mot bakgrund av de synliga spanten i fartygskonstruktionen kan fartygets maximala bredd uppskattas till närmare 10 m. Klysens diameter är 0,63 resp. 0,58m och deras längd är uppmätt till 2,35 resp. 1,0 m (status 2001-2002). Övrigt: St. Ekön är strategiskt belägen på gränsen mellan skärgård och hav. Ön är relativt hög och havsbotten i området uppvisar goda ankringsmöjligheter. Fynd av bla rödgodskeramik på botten indikerar att platsen fungerat som ankringsplats. På St Ekön finns två stensättningar registrerade. Bärgning: Vintern 2000/2001 kontaktades Kalmar läns museum av dykarklubben Doppingarna med anledning av ett vrak dessa dykt på sedan några år tillbaka. Utifrån bildmaterial kunde konstateras att vraket uppvisade flera intressanta detaljer. Bla fanns på vraket lavetter som grovt kunde dateras till 1450-1550. Länsstyrelsen i Kalmar underrättades om fyndet och gav efter ansökan om tillstånd Kalmar läns museum uppdraget att utföra besiktnings- och provtagningsarbeten på vrakplatsen. Under två dagar video- och fotodokumenterades vraket, mätarbeten företogs och prover för dendrokronologisk datering togs. Syftet med undersökningen var att skapa ett preliminärt underlag avseende vrakets karaktär, ålder och historiska sammanhang, som grund för vidare ställningstagande beträffande eventuella framtida antikvariska insatser på platsen. På 1970-talet skall enligt uppgift några avlånga träföremål plockats upp från sedimentet i vraket. Dessa lokaliserades och visades upp för länsmuseets personal i samband med besiktningsuppdraget. Tecken tyder på att träföremålen är armborstpilar. 2002 beviljades Kalmar läns museum tillstånd för fortsatta undersökningar av vraket. Syftet var att genom video- och fotodokumentation samt inmätning dokumentera lösa delar av vraket och dess utrustning samt att skyddsbärga de fynd som var utsatta för plundringsrisk. Enligt uppgift från dykare har lavetterna på vrakplatsen flyttats runt av sportdykare. Kalmar läns museum mätte in och bärgade 9 lavetter samt ett gångspel. Två klys samt de djupare förankrade lavetterna som lämnats kvar på vrakplatsen forodokumenterades och lägesbestämdes. Med anledning av datering, dimensioner och fyndmaterial menar man att vraket representerat starka maktintressen och varit någon form av örlogsskepp, eventuellt en holk eller en krejare. Vraket kan kanske kopplas samman med unionsstriderna kring år 1500 eller den danske hövitsmannen Sören Norbys aktiviteter i området under 1520-talet. Den sistnämnda hypotesen skulle dock innebära att fartyget var närmare 40 år vid förlisningstillfället, vilket vore en ovanligt lång tjänstgöringstid och därför förefaller mindre troligt. Man har framkastat teorin om att vraket skulle kunna identifieras som den danska kungens huvudskepp Gripshunden, som förekommer i danska skeppslistor mellan åren 1487 och 1495. Detta vrak skall ha fattat eld och sjunkit med 100-tals människor ombord. Olyckshändelsen beskrivs i Sturekrönikan och Reimar Kochs lübska krönika, samt i Caspar Weinreichs Danzigerkrönika och av den danske adelsmannen Tyge Krabbe. I de två förstnämnda källorna uppges förlisningsplatsen vara i Ekesund och farvattnen utanför Ronneby, vilket stämmer väl med det undersökta vraket, medan de två sistnämnda källorna talar om Kalmarsund som förlisningsplats. Ett annat problem med källorna är att Sturekrönikan benämner Gripshunden som en kravel; ett fartyg byggt på kravell. Gribshunden har sedan det påträffades dokumenterats vid följande tillfällen: 1971. Vraket påträffas av sportdykarklubben Doppingarna och användes för dykutflykter. 2000. Fyndet av vraket rapporteras till Länsstyrelsen i Blekinge. 2001. Vraket och vrakplatsen besiktigas av personal från Kalmar läns museum. 2002. Kalmar läns museum dokumenterar vrakplatsen samt bärgar ett gångspel och nio lavetter till smidda järnkanoner. 2006. Kalmar läns museum gräver ett provschakt på en kubikmeter i vraket varvid 647 föremål bärgas. 2011. Kalmar läns museum utför en bottenkartering av området kring vraket. 2013. MARIS, Södertörns högskola dyker på vrakplatsen. Dyk- och ankringsförbud införs. 2013. MARIS samt danska arkeologer besöker vraket. 2015. MARIS dokumenterar vraket varvid skeppets stävfigur påträffas. 2015. Stävfiguren bärgas. 2016. MARIS dokumenterar vraket. 2017. MARIS dokumenterar platsen tillsammans med danska forskare. 2019. Blekinge museum, Lunds universitet och MARIS rekognoscerar vrakplatsen. 2019. Blekinge museum, Lunds universitet och MARIS gräver ett schakt i vrakets aktre parti. 2020. MARIS kontrollerar schaktet. 2020. Lunds universitet bärgar laggstavar från schaktet. 2021. Blekinge museum och Lunds universitet gräver ett schakt i anslutning till 2019 års schakt. 2022. Blekinge museum besiktigar vrakplatsen. 2022. Blekinge museum, Lunds universitet och Vikingaskeppsmuseet i Roskilde undersöker olika konstruktionsdetaljer för mätning, skanning och fotogrammetri. 2023. Maris besöker vraket. 2023. SMTM ska upprätta en vård- och skyddsplan på uppdrag av länsstyrelsen. Avbryter arbetet på grund av för mycket växtlighet på vrakplatsen. 2024. SMTM återupptar arbetet med vård- och skyddsplan. 2026. Blekinge museum besiktigar vrakplatsen utifrån upprättad vård- och skyddsplan.
Placering
I byggnad eller under vatten
Einarsson Lars & Wallbom B, 2002, "Fortsatta arkeologiska undersökningar av ett fartygsvrak beläget vid St. Ekö, Ronneby kommun, Blekinge län." Rapport. Kalmar läns museum. RAÄ dnr 321-1640-2003.
Einarsson, Lars. 2008. Undersökningsprogram, Vraket vid St. Ekö. Saxemara, Ronneby kommun, Blekinge. Kalmar läns museum, januari 2008. (RAÄ dnr 321-846-2008).
Aktualitetsstatus
Bekräftad i fält
Skadestatus
Ej skadad
Arkivhandlingar: Svenskt marinarkeologiskt arkiv (SMA)
Terräng
Flyktigt sediment.
Rönnby, J. Eriksson, N. Sjöblom , I. Holmlund, J och Björk, M. 2015. Gribshunden (1495). Skeppsvrak vid Stora Ekön, Ronneby, Blekinge. Marinarkeologisk undersökning 2013-2015. Rapport 2015:21, Blekinge museum. (RAÄ dnr. 3.4.2-2632-2015)
Antikvarisk bedömning
Fornlämning
Einarsson Lars & Gainsford M, 2007, "Rapport om 2006 års marinarkeologiska undersökningar av skeppsvraket vid St. Ekö, Saxemara, Ronneby kommun, Blekinge län. Kalmar läns museum. RAÄ dnr 321-2819-2009.
Belägen
Blekinge
Ronneby