Nybyggnad gravkapell uppfört av tegel med putsade fasader och sadeltak avtäckt med kopparplåt. Arkitekt Otto Gustafsson.
Socknen är medeltida och finns omnämnd 1357 som Asbo sokn. Socknen är belägen söder om Mjölby och utgör ett varierat landskap med uppodlade dalgångar, rullstensåsar och stora skogsområden. Vid en sockenreglering 1927 överfördes ett område av Boxholms samhälle och trakten öster därom från Åsbo till Ekeby. Åsbosänkan är en naturskön dalgång utmed Åsboån, känd som skalden Per Daniel Amadeus Atterboms födelsebygd, och av riksintresse för kulturmiljövården. Dalgången är rik på fornlämningar, bl a gravfältet Hermannekulle som sannolikt stammar från vikingatid och som även hyser en av socknens två runstenar, samt flera små gravfält från bronsålder och äldre järnålder kring byn Friggestorp. Här finns också två herrgårdar, Grönlunds säteri med en huvudbyggnad vars karaktär tillhör 1800-talets första del och Strålsnäs säteri vars huvudbyggnad har en arkitektur tidstypisk för 1910-talet. Ägarna till Strålsnäs tilldelades patronatsrätt 1734, dvs rätt att tillsätta präst och komminister. Någon industri har inte funnits i socknen, däremot har det under 1800-talet funnits tegelbruk vid Grönlund, Staffansbo och Kvarnkulla samt garveri i Bötingsfors. Socknen trafikeras av Östra stambanan som tidigare hade en station i Strålsnäs samhälle. Samhället uppkom i samband med järnvägsbyggandet på 1870-talet och domineras av villabebyggelse från 1900-talet.
21300000004599 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21300000004599 Bebyggelse - anläggning Boxholm kn, ÅSBO KYRKA 2:1 ÅSBO KYRKA ÅSBO KYRKA FÖRSAMLING 1995 - ÅSBO BEFOLKNINGSTAL - 1805: 1457, 1900: 2586, 1995: 776 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger högt och naturskönt 10 km söder om Mjölby med vid utblick över Åsbyåns dalgång - en del av Svartåns övre vattensystem. På kyrkogården finns ett gravkapell. Invid kyrkan återfinns klockargården (alltjämt i kyrkans ägo), Åsbo skola med ett unikt utformat gymnastikhus samt några villor varav den s k Åsbygården förr var ålderdomshem och senare konvalescenthem. Här finns också kyrkstallar. Prästgården och församlingshemmet ligger ca 500 m öster om kyrkan. Miljön kring Åsbo är riksintresse. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakslutet korparti, en rymlig korsarm i norr, en långsmal sakristia mellan korparti och korsarm samt torn i väster. Kyrkan är till sin kärna medeltida, men dess ålder och ursprungliga utformning kan inte preciseras. Sannolikt är dess nuvarande salformade plan ett resultat av en ombyggnad under medeltiden. Rester av en medeltida sakristia återfinns i den nuvarande sakristians södra del (denna kan möjligen vara äldre än den befintliga salkyrkan). Enligt Elias Brenner avbildning fanns omkring 1670 ett timrat vapenhus i söder, sedermera rivet. Kyrkan tillbyggdes med korsarm 1749-52, då också sakristian utvidgades. Västtornet tillkom 1774-75. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Kyrkans vitputsade fasader uppbryts av rundbågiga fönsteröppningar. Långhus och korsarmar täcks av koppartäckta sadeltak. Tornet kröns av en karnissvängd spånklädd huv med åttkantig lanternin, krönt av en likaledes svängd huv. Ingång sker i väster genom tornet. Det medeltida kyrkorummet var välvt, sannolikt under senmedeltiden. Valven bröts ner i samband med omgestaltningen 1749-52. Kyrkorummet täcks i dag av ett plant trätak försett med hålkäl. Väggarna är vitputsade. Vid en restaurering 1936-38, under ledning av arkitekt Johannes Dahl, övermålades de karakteristiska perspektivmålningar som flankerade altartavlan, korfönstret igensattes och altartavlan från 1700-talet rekonstruerades. Predikstolen från 1764 fick ny färgsättning 1938. Den slutna bänkinredningen tillkom 1757. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Triumfkrucifixet från 1400-talet hänger numera på norra korväggen. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003. Åsbo kyrka Åsbo är en medeltida socken och kyrkan tillkom under äldre medeltid, möjligen 1200- talet. Under 1400-talet utökades kyrkan med ett större, jämnbrett kor, en sakristia i norr, och i kor och långhus slogs kryssvalv. En dopfunt från 1200-talet och medeltida träskulpturer har förmodligen hört till kyrkans äldsta inredning. Med ekonomiskt stöd av kyrkans patronus utfördes en omfattande ombyggnad under 1750-talet då kyrkan utökades mot norr med en stor korsarm samt sakristia, murarna höjdes, valven borttogs och ersattes av trätunnvalv. Även stora delar av inredningen tillkom vid denna tid, bl a den slutna bänkinredningen, predikstolen, läktarna, altarringen och en av altartavlorna. År 1775 försågs kyrkan med ett torn av sten i väster. Idag karaktäriseras kyrkan av de vita spritputsade fasaderna, de branta sadeltaken och den spånklädda tornhuven. Kyrkogårdens historik Uppgifter om kyrkogårdens historik har i huvudsak hämtats från Östergötlands länsmuseums topografiska arkiv och bibliotek. Uppgifter om äldre lantmäterikartor är hämtade från Lantmäteriets webbsida. År 1923 gjorde arkitekt Harald Wadsjö ett förslag till utvidgning av kyrkogården. Harald Wadsjö var en av sin tids stora auktoriteter på kyrkogårdar och var bl a redaktör för två böcker om gravkonst och kyrkogårdskonst. Den nya kyrkogården fick en tydlig mittaxel fram till gravkapellet. I dag är gången delvis igenlagd. I kvarteren förlades de större familjegravarna i ytterkanterna och invid muren i norr och enkelgravarna, troligen de s k linjegravarna lades i kvarterens mitt och fritt i väster och öster. I sydväst utnyttjades den befintliga kallkällan. Söder om gamla kyrkogården föreslås en naturmark som finns kvar även idag men som inte längre har den tilltänkta kopplingen till nya kyrkogården genom en gångstig. Den nya kyrkogården togs i bruk 1929. Grindarna som ledde in till kyrkogården från norr är numera borttagna. År 1972 invigdes ytterligare en ny del av kyrkogården. 1963 hade platsen setts ut och året efter inköptes 7 308 kvm, varav hälften var skogsmark. 1968 kom ett första förslag till den nya kyrkogården och 1969 lämnades ett nytt förslag som godkändes av bl a Riksantikvarieämbetet. Förslaget var upprättat av ingenjör Erik Persson i Tranås och trädgårdsarkitekt Sven Hermelin. I slutet av 1980-talet lades kvarter G om. 1993 byggdes en ny redskapsbod strax väster om den äldre som revs. Vid södra ingången till Åsbo kyrka står en enkel gravsten, rest av tacksamma sockenbor, med inskriften: Här vilar i Heranom fordom Asbo församlings redlige lärare kommunistern och vice pastorn Gabriel Atterbom Gabriel Atterbom var far till skalden Per Daniel Amadeus Atterbom. Enligt uppgift lär det ha funnits ett benhus öster om den gamla kyrkogården.Socknen är medeltida och finns omnämnd 1357 som Asbo sokn. Socknen är belägen söder om Mjölby och utgör ett varierat landskap med uppodlade dalgångar, rullstensåsar och stora skogsområden. Vid en sockenreglering 1927 överfördes ett område av Boxholms samhälle och trakten öster därom från Åsbo till Ekeby. Åsbosänkan är en naturskön dalgång utmed Åsboån, känd som skalden Per Daniel Amadeus Atterboms födelsebygd, och av riksintresse för kulturmiljövården. Dalgången är rik på fornlämningar, bl a gravfältet Hermannekulle som sannolikt stammar från vikingatid och som även hyser en av socknens två runstenar, samt flera små gravfält från bronsålder och äldre järnålder kring byn Friggestorp. Här finns också två herrgårdar, Grönlunds säteri med en huvudbyggnad vars karaktär tillhör 1800-talets första del och Strålsnäs säteri vars huvudbyggnad har en arkitektur tidstypisk för 1910-talet. Ägarna till Strålsnäs tilldelades patronatsrätt 1734, dvs rätt att tillsätta präst och komminister. Någon industri har inte funnits i socknen, däremot har det under 1800-talet funnits tegelbruk vid Grönlund, Staffansbo och Kvarnkulla samt garveri i Bötingsfors. Socknen trafikeras av Östra stambanan som tidigare hade en station i Strålsnäs samhälle. Samhället uppkom i samband med järnvägsbyggandet på 1870-talet och domineras av villabebyggelse från 1900-talet. Län: Östergötland, Kommun: Boxholm http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21300000004599 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21300000004599 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21300000004599 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret - anläggning 1.1 2024-10-23
BESKRIVNING AV KYRKOGÅRDEN Åsbo kyrkogård är indelad i 22 kvarter, A-V. Idag upplevs kyrkogården bestå av tre delar, där kvarter A-G utgör en äldre del, kvarter H-K är delen från 1920-talet och kvarter L-V utvidgningen från 1970-talet. Den största den av 1970-talets utvidgning består av öppen gräsyta utan gravvårdar. Allmän karaktär Kyrkogården består i stort sett av tre delar med varsin karaktär. Den gamla kyrkogården har en delvis ålderdomlig karaktär med ett relativt stort inslag av äldre höga gravvårdar och en del gravomgärdningar. Delar av kvarteren, framför allt öster om kyrkan, är omlagda under senare tid. Rygghäckar saknas helt på den gamla kyrkogården, som därigenom har en öppen karaktär. Den nya kyrkogården från 1920-talet har en till stora delar enhetlig utformning med en tydlig äldre uppdelning av kvarteren i familjegravar och enkelgravar, eller s k linjegravar, i kvarterens mitt. Även här är karaktären öppen då det endast finns ett fåtal rygghäckar. Dessa markerar familjegravarna och understryker den nord/sydliga mittaxeln fram till gravkapellet, som är en del av anläggningen. Utvidgningen från 1970-talet utgörs till största delen av öppna gräsytor utan gravvårdar. I den västra delen finns enstaka gravvårdar, minneslund och asklund. Omgärdning Väster: en ca 0,7-1,0 m hög kallmurad halvmur av ca 0,2-0,8 m stor gråsten med inkilad sten. Bl a sedum på murkrönet och en bit norr om huvudgrinden växer en klippt syrénhäck på muren. Efter sydvästra hörnet försvinner muren i naturen. Norr: ca 1,2 m hög kallmurad stödmur av ca 0,2-1,0 m stora stenar. En klippt syrénhäck växer på krönet. Muren i norr till 1970-talets utvidgning är en ca 0,9 m hög kallmurad stödmur av ca 0,4-1,5 m stora raka gråstenar och med raka fogar. Spiréahäck på muren. Öster: en ca 0,9 m hög kallmurad stödmur med raka fogar och av ca 0,4-1,5 m stora raka gråstenar. Östra muren har en kort sträckning. Minneslundens östra del en ca 0,4 m hög stödmur? Av gråsten i ett skift. Söder: svårinventerad mursträckning då sly växer i slänten mot kyrkogården och utanför muren. Ca 1,0 m hög kallmur, delvis av stora stenar och delvis rasad, synlig i sydvästra hörnet. Sten har troligen även rasat i slänten mot kyrkogården. Den södra muren till 1970-talets utvidgning utgörs av en ca 0,4 m hög stödmur av ca 0,5-1,0 m stor gråsten i ett skift som avgränsar gången mot naturmarken i söder. Ingångar Sydväst: pargrind i järnsmide med rakt krön. Spjälorna avslutas upptill med pilspetsar. Kvadratiska grindstolpar av granit med toppigt krön. Väster: huvudgrinden utgörs av en pargrind i järnsmide med rakt krön. Spjälorna avslutas upptill med pilspetsar. Annan typ av lås i jämförelse med sydvästra grinden. Kvadratiska grindstolpar av kalksten(?) med toppigt krön. Norr: pargrind med svagt konkavt krön. Spjälorna kröns av spetsbladig treklöver. Kvadratiska grindstolpar av kalksten med profilerat toppigt krön. Öster: pargrind i järnsmide med rakt krön. Spjälorna avslutas upptill med pilspetsar. Kvadratiska grindstolpar av granit med toppigt krön. Till gamla kyrkogården (1929) går en öppning i sydöst, där delar av den äldre östra muren syns. En klippt gräsgång övergår i kyrkogårdens gräsyta. Vegetation Väster: en stor lönn innanför muren, troligen rest av en trädkrans. Norr: fem yngre lindar utanför muren. En alm och en lönn innanför norra gången resten av en trädkrans? Öster: två almar och två lönnar vid östra grusgången/gamla delen. Söder: fem lönnar vid södra grusgången som rest av trädkrans. Rygghäckar av oxbär på 1929 och 1972 års kyrkogård. Gångsystem Gångar av natursten och finkornigt krossgrus. Gravvårdstyper De äldsta gravvårdarna finns naturligt nog på den gamla kyrkogården. Här finns bl a en enkel gravvård i gjutjärn från 1858, kors i järnsmide, kalkstensvård från 1879 och en stor granitvård med krönkors, uppslagen bok och textplatta av marmor. Tolv gravar har någon typ av omgärdning och de flesta av dem är grustäckta. En av gravarna är omgärdade med ett staket av sten, vilket är en ovanlig omgärdning i länet. De flesta gravomgärdningarna utgörs av stenramar, två omgärdas av buxbomshäckar och en grav av ligusterhäck. Gravvårdarnas textsidor är vända åt olika håll. 1920-talets kyrkogård har en tydlig struktur med familjegravar framför allt utmed muren i norr och i nord/sydliga gravrader i kvarterens utkanter. I kvarterens inre delar samt längst i nordväst finns delar av ett linjegravsystem, den s k allmänna linjen, bevarade med enkla gravvårdar. På förslagsritningen till kyrkogården från 1923 är även de östra delarna av kvarter J och K avsedda för enkelgravar. På den utvidgade delen från 1970-talet är enbart ett litet område i väster ianspråktaget och här finns det sentida låga gravvårdar. Minneslund Minneslunden ligger söder om kvarter N i kvarter V (?). En rund gräsyta är omgärdad av klippta häckar av spirea och bok. Minnesstenen kröns av ett kors och omges av blommor. Vid en grusad yta står två bänkar. I minneslunden växer två almar och i häcken tre pelarklippta aspar. Byggnader Gravkapellet ligger på 1920-talets kyrkogårdsdel som slutpunkt i en mittaxel i nord/sydlig riktning. Det ritades 1928 av arkitekt Otto Gustafsson. Fasaderna är vita och spritputsade med släta omfattningar och hörn. Sadeltaket är kopparplåtstäckt. Ingången är förlagd till ett vindfång på gaveln med en rak dubbeldörr med blå diagonalställd panel, inramat av pilastrar och ett gavelfält. Taket kröns av ett förgyllt kors. I väster och öster finns ett rundbågigt fönster med träspröjs och innerfönster. Golvet är belagt med kalkstensplattor, väggarna och det välvda taket är vitputsade. Innanför gravkapellet finns ett bisättningsrum. Ett garage/bod finns söder om minneslunden. Fasader av rödfärgad stående locklistpanel. Sadeltak täckt med svart bandplåt. Garageport och förrådsdörr i väster. Övrigt Längst i öster, utanför asklunden (kvarter S?), finns en grusad P-plats och kompostfack. Platsen är delvis murinhägnad. En ca 0,9 m hög kallmurad stödmur med raka fogar och av ca 0,4-1,5 m stora raka gråstenar. Asklunden utgörs av en rund plats, delvis stenlagd och med perenner. På två stora rektangulära gräsytor står elva lönnar vid södra och norra häcken och vid mittgången i väst/östlig riktning. Ett par små buskar, i övrigt enbart öppen gräsyta. I söder begränsas den ena av en ca 1,0 m klippt oxbärshäck, i öster av mur med spireahäck och i söder en ca 0,4 m hög stödmur i ett skift. Norr om gravkapellet går en terrassmur mot kyrkogården. Framför gravkapellet bildar den en ca 2 m hög balustrad och minskar i höjd utmed uppfarten från öster. Muren är av ca 0,3-1,0 m stor gråsten, kallmurad. Från norr leder en granittrappa. Enkla lyktstolpar med runda kupor med antikglas. BESKRIVNING AV ENSKILDA KVARTER Kvarter A, D och E Gravplats nr A 1-11, D 1-23 och E 1-8 Kvarter A omfattar gravplats nr A 1-11, kvarter D gravplats nr D 1-23 och kvarter E gravplats nr E 1-8. De tre kvarteren utgörs av en rad gravar invid kyrkogårdsmuren; A nordvästra hörnet, D sydvästra hörnet och södra långsidan samt E som ligger längs norra murens östra del. Allmän karaktär Kvarteren utgörs av en rad med gravar invid muren. Öppen karaktär framför allt i kvarter D, där den stora öppna gräsytan tar vid i söder. Karaktären är delvis ålderdomlig då det finns en del äldre gravvårdar. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i väster och norr. Ingångar Västra grinden och norra grinden. Vegetation En lönn i väster och fem lönnar i söder i trädkransen. En ca 1,0 m hög klippt syrénhäck på muren i väster och norr. Två st ca 0,7 m klippta gravomgärdningar av buxbom och en av liguster i Kvarter A. Gångsystem En grusgång avskiljer kvarteren från övriga kvarter. Gravvårdstyper En gravvård av gjutjärn från 1858 med samma utformning som en stenvård från samma tid samt två stenramsgravar med grustäckning och tre häckomgärdade grusgravar. I kvarteret finns även en mindre gravkulle. Gravläggningar från 1858 och framåt, mestadels första halvan av 1900-talet. Gravvårdarna är huvudsakligen i grå eller svart granit. Kvarter B, C, F och G Gravplats nr B 1-16, C 1-103, F 1-163 och G 1-69 Kvarteret B omfattar gravplats nr B 1-16, kvarter C omfattar nr C 1-103, kvarter F omfattar nr F 1-163 och kvarter G omfattar nr G 1-69 Kvarteren ligger på gamla kyrkogården och utgör de fyra större kvarteren. Kvarter B ligger nordväst om kyrkan, kvarter C söder om kyrkan, kvarter F nordöst om kyrkan och kvarter G sydöst om kyrkan. Allmän karaktär I samtliga kvarter utom kvarter C finns delar av den äldre karaktären bevarad, i kvarter F och G huvudsakligen i den västra delen. I övrigt är dessa båda kvarter omlagda. Samtliga kvarter har en öppen karaktär då rygghäckar saknas. Framför allt i kvarter C och F saknar delar av kvarteret gravvårdar. Omgärdning _ Ingångar _ Vegetation Kvarter B: stubbe efter ett stort träd i nordöst. Två klippta tujor vid en grav. Kvarter C: en pyramidklippt tuja vid en grav. Kvarter F: en stor alm i nordväst och en lönn i norr, som delar av trädkransen. Kvarter G: en stenramsgrav med fyra klippta idegransbuskar i hörnen och en grav med två klippta tujor. Gångsystem Grusgångar går runt samtliga fyra kvarter på alla sidor. Gravvårdstyper Kvarter B : den västra radens vårdar har text mot väster, i övrigt öster. Två gravar med stenram, en med grus och en med gräs. En grusgrav omgärdas av stenstaket. Gravläggningar från 1892 och framåt. Kvarter C: en gravvård från 1807 över komminister Atterbom samt två övriga gravvårdar över präster från 1900-talet och ett enkelt järnkors från 1866. I övrigt sentida vårdar från åren runt 2000. Textsidan är vänd mot öster. Kvarter F: två rader gravvårdar med textsidan åt väster, i övrigt mot öster. En gravvård från 1859 har krönkors, uppslagen bok och textplatta av marmor. I övrigt finns i kvarteret fyra vårdar från tidigt 1900-tal, ett kors i järnsmide och ett sentida järnkors, i övrigt vårdar från sent 1900-tal till 2000-tal. Kvarter G: textsidans orientering varierar. I öster finns sentida vårdar. Fyra stenramsgravar, varav två med grus och två med gräs. Gravläggningar från 1875 och framåt. En kalkstensvård är från 1879. En korsvård med öppen bok, som inte går att tyda, en del höga gravvårdar och sentida låga. Gravvårdarna är huvudsakligen i svart, grå eller röd granit. Kvarter H Gravplats nr H 1-204 Kvarter H omfattar gravplats nr H 1-204 och ligger på nya kyrkogårdens (1929) nordvästra del. I väster finns kvarter F, utanför kyrkogården går landsvägen i norr, i öster är kvarter J och i söder kvarter I. Allmän karaktär Kvarteret har en relativt öppen karaktär med enbart två rygghäckar. Familjegravar finns huvudsakligen utmed muren i norr samt invid kyrkogårdens nord/sydliga mittgång och i ytterligare en rad. Förutom invid muren går dessa gravrader i nord/sydlig riktning. Övriga gravrader, där det bl a finns rester av linjegravar, går i väst/östlig riktning och saknar rygghäckar. Omgärdning Muren med häck i norr. Ingångar Gång från äldre kyrkogården i väster. Vegetation Ca 1,5 m hög klippt spireahäck på muren i norr. Två rygghäckar av oxbär i nord/sydlig riktning, klippta ca 1,0 m höga. Gångsystem Väst/östlig mittgång i söder. Den nord/sydliga mittgången är grästäckt här. Gravvårdstyper Linjegravvårdar i västra delen liksom i östra delens mittparti. Gravläggningar från 1929 i nordvästra hörnet och 1943 i sydöstra delen. Familjegravar utmed norra muren liksom utmed de båda rygghäckarna. Det ser ut som om linjebegravningarna först gått från norr-söder i västra delen och så från norr-söder i östra delen. Låga, breda vårdar till köpegravar från 1930-talet och framåt. Mindre linjegravvårdar. Texten står på olika sidor. Gravvårdarna är av svart, röd eller grå granit. Kvarter I Gravplats nr 1-89 Kvarter C omfattar gravplats nr I 1-89 och ligger på nya kyrkogårdens (1929) sydvästra del. I väster ligger kvarter G, i norr kvarter H, i öster kvarter K och i söder gravkapellet och gräsytor. Allmän karaktär I kvarterets västra del, som ansluter till den gamla kyrkogården, finns enbart en gravplats. I övrigt finns här vattenbrunn. Kvarterets övriga del har samma karaktär som kvarter H, med enbart två rygghäckar, i allmänhet större gravplatser utmed dessa och delar av linjegravskaraktären kvar i kvarterets mittparti. En rad gravar finns invid muren nedanför gravkapellet. Omgärdning Muren till gravkapellet i söder. Ingångar Grusgång i väster från äldre delen. Vegetation Två klippta, ca 1,0 m höga, rygghäckar av oxbär i nord/sydlig riktning. Två rabatter med tagetes i öster. Gångsystem I öster går den nord/sydliga mittgången och norr om kvarteret den väst/östliga mittgången. Gravvårdstyper Längst i sydväst finns enbart en gravvård och det är en kalkstensvård krönt av kors. I övrigt finns bl a två urnor av granit. Det är mer påkostade gravvårdar vid den nord/sydliga mittgången och även i väster. Den äldsta troliga linjegravvården från 1939 står vid häcken i öster. Annars börjar de 1945 vid södra muren och går mot norr till 1950-60-tal. Familjegravarna är från tidigt 1930-tal och framåt. Många gravvårdar är av grå granit. Byggnader _ Övrigt Runt kopparkärl som vattentunna. Vaser och soptunnor. Platsen omgärdas av en ca 1,0 m hög klippt tujahäck. Kvarter J Gravplats nr J 1-176 Kvarter J omfattar gravplats nr J 1-176 och ligger på nya kyrkogårdens (1929) nordöstra del. I väster finns kvarter H, utanför kyrkogården i norr ligger landsvägen, i öster kvarter L och i söder kvarter K. Allmän karaktär Kvarteret har en strikt karaktär med relativt enhetliga gravvårdar. Liksom i kvarter H och I finns här enbart två rygghäckar och dessa går i nord/sydlig riktning. Till skillnad från i de båda andra kvarteren är kvarterets väst/östliga rader mer enhetliga och det är inte så tydliga spår av ett eventuellt tidigare linjegravsystem. Omgärdning Mur med spireahäck i norr. Ingångar _ Vegetation En klippt ca 1,5 m hög spireahäck på muren i norr och två ca 1,0 m höga klippta oxbärshäckar i nord/sydlig riktning som rygghäckar. Gångsystem Den väst/östliga mittgången i söder och en grusgång utmed den äldre begränsningen i öster. Gravvårdstyper Gravläggningar från 1944. Sentida låga och breda vårdar i grå, röd eller svart granit. Kvarter K Gravplats nr K 1-96 Kvarteret omfattar gravplats nr K 1-96 och ligger på nya kyrkogårdens (1929) sydöstra del. I väster ligger kvarter I, i norr kvarter J, i öster kvarter M och i söder gravkapellet och gräsytor. Allmän karaktär Strikt karaktär med relativt enhetliga gravvårdar. Två rygghäckar, där vårdarna står rygg mot rygg i de nord/sydliga raderna. Enklare, troligen linjegravar, i sydöstra hörnet. Omgärdning Mur till gravkapellet i söder. Ingångar _ Vegetation Två ca 1,0 m höga klippta oxbärshäckar som rygghäckar i nord/sydlig riktning. Två rabatter med tagetes i väster. Gångsystem Den nord/sydliga mittgången i väster, väst/östliga mittgången går norr om kvarteret och i öster finns en grusyta. Gravvårdstyper Gravläggningar från 1941. Något mer påkostade gravvårdar utmed nord/sydliga mittgången. Enligt gravkartan har några varit omgärdade. Troligen enstaka linjegravvårdar från 1951-1964. Kvarter L och N Gravplats nr L 1-14 och N 1-78 Kvarter L omfattar gravplats nr L 1-14 och kvarter N omfattar gravplats nr N 1-78. Kvarteren utgör den del av 1970 års utvidgning som har tagits i bruk i någon större utsträckning. I väster finns kvarter J, i norr utanför kyrkogården går landsvägen, i öster ligger kvarter P och i söder kvarter M och minneslunden. Allmän karaktär Sentida strikt karaktär, som understryks av häckarna. Gravraden i kvarter L ser ut att hör till kvarter J. Omgärdning Mur med spireahäck i norr och oxbärshäck i öster och söder. Ingångar Två stycken öppningar i södra häcken. Vegetation Ca 1,0 m höga klippta oxbärshäckar som rygghäckar och omgärdningshäckar och en ca 1,5 m hög spireahäck på norra muren. Gångsystem Två grusgångar går från öppningarna i södra häcken mot norr. Gravvårdstyper Mestadels låga och breda vårdar i grå, svart eller röd granit. Gravläggningar från 1974 och framåt. Byggnader _ Övrigt Kyrkogårdsmuren gick tidigare i kvarter L. I sydvästra hörnet av kvarter N finns en grusad yta, med vattenpost, vaser och soptunnor som omges av oxbärshäckar. Kvarter M och O-V Vid inventeringstillfället saknades gravkarta för dessa kvarter. Kvarteren är till största delen inte tagna i anspråk. För beskrivning se bl a Minneslund och Övrigt under den allmänna beskrivningen.
Boxholm kn, ÅSBO KYRKA 2:1 ÅSBO KYRKA
Åsbo kyrka Åsbo är en medeltida socken och kyrkan tillkom under äldre medeltid, möjligen 1200- talet. Under 1400-talet utökades kyrkan med ett större, jämnbrett kor, en sakristia i norr, och i kor och långhus slogs kryssvalv. En dopfunt från 1200-talet och medeltida träskulpturer har förmodligen hört till kyrkans äldsta inredning. Med ekonomiskt stöd av kyrkans patronus utfördes en omfattande ombyggnad under 1750-talet då kyrkan utökades mot norr med en stor korsarm samt sakristia, murarna höjdes, valven borttogs och ersattes av trätunnvalv. Även stora delar av inredningen tillkom vid denna tid, bl a den slutna bänkinredningen, predikstolen, läktarna, altarringen och en av altartavlorna. År 1775 försågs kyrkan med ett torn av sten i väster. Idag karaktäriseras kyrkan av de vita spritputsade fasaderna, de branta sadeltaken och den spånklädda tornhuven. Kyrkogårdens historik Uppgifter om kyrkogårdens historik har i huvudsak hämtats från Östergötlands länsmuseums topografiska arkiv och bibliotek. Uppgifter om äldre lantmäterikartor är hämtade från Lantmäteriets webbsida. År 1923 gjorde arkitekt Harald Wadsjö ett förslag till utvidgning av kyrkogården. Harald Wadsjö var en av sin tids stora auktoriteter på kyrkogårdar och var bl a redaktör för två böcker om gravkonst och kyrkogårdskonst. Den nya kyrkogården fick en tydlig mittaxel fram till gravkapellet. I dag är gången delvis igenlagd. I kvarteren förlades de större familjegravarna i ytterkanterna och invid muren i norr och enkelgravarna, troligen de s k linjegravarna lades i kvarterens mitt och fritt i väster och öster. I sydväst utnyttjades den befintliga kallkällan. Söder om gamla kyrkogården föreslås en naturmark som finns kvar även idag men som inte längre har den tilltänkta kopplingen till nya kyrkogården genom en gångstig. Den nya kyrkogården togs i bruk 1929. Grindarna som ledde in till kyrkogården från norr är numera borttagna. År 1972 invigdes ytterligare en ny del av kyrkogården. 1963 hade platsen setts ut och året efter inköptes 7 308 kvm, varav hälften var skogsmark. 1968 kom ett första förslag till den nya kyrkogården och 1969 lämnades ett nytt förslag som godkändes av bl a Riksantikvarieämbetet. Förslaget var upprättat av ingenjör Erik Persson i Tranås och trädgårdsarkitekt Sven Hermelin. I slutet av 1980-talet lades kvarter G om. 1993 byggdes en ny redskapsbod strax väster om den äldre som revs. Vid södra ingången till Åsbo kyrka står en enkel gravsten, rest av tacksamma sockenbor, med inskriften: Här vilar i Heranom fordom Asbo församlings redlige lärare kommunistern och vice pastorn Gabriel Atterbom Gabriel Atterbom var far till skalden Per Daniel Amadeus Atterbom. Enligt uppgift lär det ha funnits ett benhus öster om den gamla kyrkogården.
Se ovan: Historik - hämtad från Sockenkyrkorna. Kulturarv och Bebyggelsehistoria / Riksantikvarieämbetets Byggnadsregister
Åsbo är en medeltida socken och kyrkan tillkom under äldre medeltid, möjligen 1200-talet. Under 1400-talet utökades kyrkan med ett större, jämnbrett kor, en sakristia i norr, och i kor och långhus slogs kryssvalv. En dopfunt från 1200-talet och medeltida träskulpturer har förmodligen hört till kyrkans äldsta inredning. Med ekonomiskt stöd av kyrkans patronus utfördes en omfattande ombyggnad under 1750-talet då kyrkan utökades mot norr med en stor korsarm samt sakristia, murarna höjdes, valven borttogs och ersattes av trätunnvalv. Även stora delar av inredningen tillkom vid denna tid, bl a den slutna bänkinredningen, predikstolen, läktarna, altarringen och en av altartavlorna. År 1775 försågs kyrkan med ett torn av sten i väster. Idag karaktäriseras kyrkan av de vita spritputsade fasaderna, de branta sadeltaken och den spånklädda tornhuven. Kyrkogården breder till största delen ut sig öster om kyrkan och har utvidgats i flera etapper. Den äldre delen av kyrkogården har ingångar i väster och norr med fyrkantiga grindstolpar av kalksten och svarta smidesgrindar av två olika typer. Ett gravkapell är beläget på den utvidgade delen av kyrkogården sydöst om kyrkan. Det ritades 1928 av arkitekt Otto Gustafsson. Fasaderna är vita och spritputsade med släta omfattningar och hörn. Sadeltaket är kopparplåtstäckt. Ingången är förlagd till ett vindfång på gaveln med en rak dubbeldörr med blå diagonalställd panel, inramat av pilastrar och ett gavelfält. Golvet är belagt med kalkstensplattor, väggarna och det välvda taket är vitputsade. En beskrivning och historik av kyrkogården redovisas i separat rapport från utförd kyrkogårdsinventering.
Nybyggnad kyrka byggd i kalksten, ursprunglig utformning okänd. Enligt traditionen invigd 1181 av biskop Knut.
Utvidgning av kyrkogården åt sydöst samt uppförande av ekonomibyggnader. Trädgårdsarkitekt Sven Hermelin, Stockholm, och Johannes Dahls arkitektfirma, Tranås.
FÖRSAMLING 1995 - ÅSBO BEFOLKNINGSTAL - 1805: 1457, 1900: 2586, 1995: 776 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger högt och naturskönt 10 km söder om Mjölby med vid utblick över Åsbyåns dalgång - en del av Svartåns övre vattensystem. På kyrkogården finns ett gravkapell. Invid kyrkan återfinns klockargården (alltjämt i kyrkans ägo), Åsbo skola med ett unikt utformat gymnastikhus samt några villor varav den s k Åsbygården förr var ålderdomshem och senare konvalescenthem. Här finns också kyrkstallar. Prästgården och församlingshemmet ligger ca 500 m öster om kyrkan. Miljön kring Åsbo är riksintresse. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakslutet korparti, en rymlig korsarm i norr, en långsmal sakristia mellan korparti och korsarm samt torn i väster. Kyrkan är till sin kärna medeltida, men dess ålder och ursprungliga utformning kan inte preciseras. Sannolikt är dess nuvarande salformade plan ett resultat av en ombyggnad under medeltiden. Rester av en medeltida sakristia återfinns i den nuvarande sakristians södra del (denna kan möjligen vara äldre än den befintliga salkyrkan). Enligt Elias Brenner avbildning fanns omkring 1670 ett timrat vapenhus i söder, sedermera rivet. Kyrkan tillbyggdes med korsarm 1749-52, då också sakristian utvidgades. Västtornet tillkom 1774-75. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Kyrkans vitputsade fasader uppbryts av rundbågiga fönsteröppningar. Långhus och korsarmar täcks av koppartäckta sadeltak. Tornet kröns av en karnissvängd spånklädd huv med åttkantig lanternin, krönt av en likaledes svängd huv. Ingång sker i väster genom tornet. Det medeltida kyrkorummet var välvt, sannolikt under senmedeltiden. Valven bröts ner i samband med omgestaltningen 1749-52. Kyrkorummet täcks i dag av ett plant trätak försett med hålkäl. Väggarna är vitputsade. Vid en restaurering 1936-38, under ledning av arkitekt Johannes Dahl, övermålades de karakteristiska perspektivmålningar som flankerade altartavlan, korfönstret igensattes och altartavlan från 1700-talet rekonstruerades. Predikstolen från 1764 fick ny färgsättning 1938. Den slutna bänkinredningen tillkom 1757. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Triumfkrucifixet från 1400-talet hänger numera på norra korväggen. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003.
Utvidgning av kyrkogården mot sydöst. Arkitekt Harald Wadsjö.