KISA KYRKA Kisa är en medeltida socken och omnämns år 1255 som Kisa eller Kysa. Kyrkan är belägen i Kisa samhälle. Sockencentrat har vuxit upp sydöst om kyrkan och samhällets bebyggelseutveckling fick ett uppsving i samband med Östra centralbanans dragning 1902. Kyrkan uppfördes av sten under äldre medeltid med rektangulärt långhus och rakslutet kor. Kyrkans nuvarande utformning med rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i norr och torn i väster tillkom vid en omfattande om- och tillbyggnad 1754 och 1773-1774. Kyrkan är vitputsad och taket, som ursprungligen var spåntäckt, är sedan slutet av 1800-talet koppartäckt. Huvudingången är via tornet i väster. Även interiören präglas av den omfattande ombyggnaden 1754 och har ett tidstypiskt utseende med ett ljust kyrkorum med trätunnvalv. Interiören har förändrats vid ett flertal tillfällen under 1900-talet, men har ändå bibehållit sin ursprungliga karaktär. BESKRIVNING AV GAMLA KYRKOGÅRDEN Endast inventering av den äldre kyrkogården har utförts och inte den utvidgade delen i öster, nya kyrkogården, som togs i bruk 1937. Beskrivningen gäller således endast den gamla kyrkogården. Den upplevs som uppdelad i tre områden. Ett område är beläget söder och öster om kyrkan och är indelat i tre kvarter (1, 2, 3). Norr om kyrkan ligger ett annat område som är indelat i fyra kvarter (A, B, C, D) och väster därom är ett tredje område bestående av ett kvarter (GK). Allmän karaktär Området söder och öster om kyrkan utgörs av en gruskyrkogård och sluttar svagt mot öster. Gravplatserna är ofta omgivna av stenramar eller tujahäckar. Det finns även enstaka järnstaket. Rygghäckar saknas, men de höga tujahäckar som omger en del gravar är rumskapande. Flera gravrader ligger på uppkrattade förhöjningar av grus. Området norr om kyrkan utgörs av stora gräsytor utan rygghäckar och det tredje området som ligger längst i väster präglas av rygghäckar i nord/sydlig riktning. Omgärdning Väster: utmed västra och södra sidan av kvarter GK utgörs omgärdningen av ett ca 0,8 m högt brunmålat trästaket. Utmed kvarter 1 utgörs omgärdningen av en ca 0,55- 0,70 m hög och ca 0,70 m bred stödmur bestående av runda gråstenar fogade med cementbruk. Norr: utmed kvarter C och D utgörs omgärdningen av en kallmurad stödmur av stora släta, skarpkantande stenar samt kilsten. Muren är längst i väster endast några decimeter hög och ökar varefter terrängen lutar. Högst är den i öster med en höjd av ca 2,70 m. På norra sidan är den försedd med bindringar och på krönet växer syren. Delar av muren har stenen delvis omlagd, är gjuten och försedd med plankdörrar. Öster: en ca 1,2-1,4 m hög kallmurad stödmur bestående av ca 0,2-0,7 m stora skarpkantade stenar. På krönet av muren växer syren. På ett ställe har muren kalvat något och stöttas med stor sten. Söder: en ca 0,55-0,70 m hög och 0,25 m bred stödmur bestående av rund gråsten fogad med cementbruk. På krönet av muren växer berberis. Ingångar Väster: huvudingång väster om kyrktornet. Grindstolparna utgörs av kolonner, vars yta består av skrovlig slätputs som är avfärgad i vitt. Profilerade krön täckta med kopparplåt och krönta av varsitt förgyllt klot med en stjärna. Grindarna är borttagna. Norr: ingång i kyrkogårdsmuren utan grind. Öster: huvudingång mellan kvarter B och kvarter 3. En stor trappa med granitsteg och vilplan med plattor av cementsten. Balustrad i murform täckt med kalkstenskivor. Grindarna är borttagna. Söder: till den södra huvudingången hör grindstolpar av kolonntyp, vars yta består av skrovlig slätputs som är avfärgad i vitt. Profilerade krön täckta med kopparplåt och krönta av varsitt förgyllt klot med en stjärna. Grindarna är borttagna. Väster om denna finns en sidoingång, vars grind också är borttagen. Vegetation Vid de skilda vädersträcken beskrivs vegetationen som omgärdar den gamla kyrkogården. Övrig vegetation skildras i beskrivningen av de enskilda kvarteren. Väster: i väster omgärdas kvarter GK av hagtorn och utefter den västra och södra kanten av kvarteret växer en lönn och sex lindar. Utanför den västra muren som omgärdar kvarter 1 växer lindar och innanför tuja, cotoneaster och bergtall. Norr: i norr omgärdas kvarter GK av häckoxbär. Utefter den norra kanten av kvarteret växer två unga lindar och tre tyska lönnar. På krönet av muren norr om kvarter C och D växer syren och innanför denna bergtall, spirea, måbär och kornell. På kyrkogårdsmuren står även tre unga lindar. Öster: på muren som omgärdar området nordöst om kyrkan växer syren och innanför denna växer bergtall, spirea, måbär och kornell. Även på krönet på muren öster om kvarter 3 växer det syren. Innanför muren utefter kvarter 3 växer tre lindar. Söder: på och innanför kyrkogårdsmuren som omgärdar kvarter 1, 2, 3 i söder växer berberis. Utanför den södra muren växer ett antal lindar. Vid den södra huvudgrinden växer tuja. Gångsystem Gångsystemet i området norr om kyrkan består av fint krossgrus. På den södra gamla kyrkogården, där hela beläggningen är en grusyta, består gångarnas material av fint krossgrus eller något grövre naturgrus. En plattgång av cementsten leder norr om kyrkan från den gamla kyrkogårdens östra ingång. Även gången som leder till kyrkan från den västra huvudingången är av cementsten. I kvarter GK leder en gång med lagda plattor till gravkapellet medan övriga gångar i kvarteret består av en hårdgjord yta med en mindre mängd fint krossgrus. Gravvårdstyper En stor del av gravvårdarna söder om kyrkan utgörs av höga polerade stenar av svart granit. Här finns även s k bautastenar, stenar med s k Thorvaldsenmedaljong och gjutjärnskors. Flera gravar är omgärdade av stenramar, järnstaket eller kätting. De flesta gravvårdarna på kyrkogården norr om kyrkan är låga och breda och vända mot öster. Då man tog bort en hel del gamla gravar vid omläggningen 1985 finns här enbart enstaka äldre gravvårdar kvar, men några har karaktären av enkla linjegravar. I dag präglas kvarter GK av låga och breda gravvårdar, och av träkorsen som syns på äldre fotografier finns inget kvar. Minneslund Det finns ingen minneslund på den gamla kyrkogården. Byggnader Gravkapell med vita spritputsade fasader. Enligt uppgift är det byggt 1901. Hörnen och dörromfattningen är slätputsade. Byggnaden har plåtskodd takfot och sockeln är koppartäckt. En trappa med järnräcken leder upp till dubbeldörren som har fiskbensmönstrad panel. Kapellet har ett pyramidtak som är skivtäckt med koppar och krönt med ett förgyllt kors. BESKRIVNING AV ENSKILDA KVARTER Kvarter 1 Gravplats nr 1-134 Kvarter 1 omfattar gravplats nr 1-134, är beläget söder om kyrkan och har en avlång planform i nord-sydlig riktning. Väster och söder om kvarteret utanför kyrkogården ligger parkeringar och församlingsbyggnader. Öster om kvarteret ligger kvarter 2. Allmän karaktär Gruskvarteret med sina grusgravar ger en enhetlig prägel. Endast i sydväst finns ett område med gräs. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i söder och väster. Ingångar Huvudingången i väster och en sidoingång i söder. Vegetation En gammal lönn står placerad strax väster om kyrkan. Några av gravarna har omgärdningshäckar av 0,6-0,7 m hög tuja. Gångsystem Gångarna i kvarteret är belagda med naturgrus. Gravvårdstyper Vanligast är grusgravar utan inramning liggande på en hög gemensam upphöjning. En del gravar har dock stenram. I kvarterets östra del finns ett flertal gravar som är omgärdade av 0,6-0,7 m höga tujahäckar. Två av gravarna i kvarteret är omgivna av järnsmidesstaket och två av kätting. Det förekommer gravläggningar från 1820-tal 1990-tal, men flertalet gravar härrör från tiden mellan 1915 och 1950. Gravvårdarna är ofta av svart granit, men även grå och röd granit förekommer. Inom samma rad kan vissa av gravstenarna ha sin textsida åt olika håll. Övrigt Vid den västra ingången finns en soptunna och en ställning för vaser. Kvarter 2 Gravplats nr 1-133 Kvarter 2 omfattar garvplats nr 1-133, är beläget söder om kyrkan och har en avlång planform i nord-sydlig riktning. Väster om kvarteret ligger kvarter 1 och utanför kyrkogården i söder ligger parkering och församlingsbyggnader. Öster om kvarteret är kvarter 3 beläget. Allmän karaktär Enhetligt präglat gruskvarter med grusgravar. En del gravvårdar står på en uppkrattad gemensam förhöjning, Ett mindre parti är grästäckt liksom ytan vid den södra mittgången. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i söder. Ingångar Södra huvudingången. Vegetation Fem tujor växer mitt i kvarteret. Gångsystem Södra gången är belagd med fint krossgrus. Närmare kyrkan ligger det mer naturgrus av större dimension. Även grusgångar mellan gravraderna. Gravvårdstyper Grusgravar med stenram eller utan inramning. En tujahäck omger en av gravarna. En gravvård är omgiven av smidesstaket, en av ett nygjort smides-/gjutjärnsstaket och en av kätting. Vanligast är gravvårdar med vinklat krön och en del är breda och låga. Gravvårdarna är oftast av svart granit, men även grå och röd granit förekommer. En av gravarna har ett gjutjärnskors som gravvård. Här finns även gravvård av kalksten med s k Thorvaldsenmedaljong. Övrigt En soptunna och ett ställ för vaser i söder. Kvarter 3 Gravplats nr 1-139 Kvarter 3 omfattar gravplats nr 1-139 och är beläget söder och öster om kyrkan. Det har en mycket långsträckt planform i nord-sydlig riktning. Söder om kvarteret utanför kyrkogården ligger en parkering och i väster är kvarter 2 beläget. I öster går vägen mellan gamla och nya kyrkogården. Allmän karaktär Enhetligt präglat gruskvarter med grusgravar. Gräsyta i den sluttande delen i öster samt vid södra mittgången. I kvarterets norra del, som är i höjd med kyrkans östparti, finns en terrasskant mot väster skodd med huggen gråsten. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i söder. Ingångar Östra huvudingången/trappan. Vegetation Innanför kyrkogårdsmuren i söder växer berberis. På kyrkogårdsmuren i öster växer en mellanlila syrenhäck. Två unga lindar växer utanför muren i söder och tre unga lindar är belägna väster om den östra grusgången. Fyra unga rönnar står öster om södra mittgången. Enstaka omgärdningshäckar av ca 0,5-0,7 m hög klippt tuja. Gångsystem Mot syrenhäcken i öster samt utmed muren i söder finns en gång med mycket fint krossgrus/sand. Gravvårdstyper Gravvårdarna är oftast höga eller låga och breda. Tre gravomgärdningar med kätting, en med gjutjärn/smidesstaket och några med 0,5-0,7 m höga tujahäckar. Det förekommer även ett flertal stenramar av granit eller kalksten samt en omramning som är koppartäckt. I övrigt är det grusgravar utan omgärdning. Gravvårdarna är vanligen av grå, svart eller röd granit. Här finns en obelisk, en kalkstensvård med s k Thorvaldsenmedaljong, och s k bautastenar. Vissa gravar är plattlagda. Gravläggningarna är huvudsakligen från 1920-tal till 1970-tal, men det förekommer även gravar från 1880-tal till 1990-tal. Övrigt En soptunna och ett ställ för vaser öster om kyrkan. Kvarter A Gravplats nr 1-192 Kvarter A omfattar gravplats nr 1-192 och är beläget norr om kyrkan. Det har en nästan kvadratisk planform med ett rundat hörn i sydöst. Väster om kvarter A ligger kvarteret GK, norr om ligger kvarter C och i öster ligger kvarter B. Allmän karaktär Kvarteret har karaktären av en stor öppen gräsyta. Enbart en rygghäck finns i kvarteret. En del linjegravvårdar finns kvar. I västra begränsningen finns det fler familjegravar. Omgärdning En 0,5-0,75 m hög kullerstensmur fogad med cement i öster och nordöst omgärdar kvarteret. Ingångar Låg granittrappa med järnräcken i norr till den öst/västliga mittgången. Vegetation På muren i öster växer spirea och i norr tuja. Ett par mindre tujor växer vid norra trappan och krypande cotoneaster på barkbädd i norra delen av kvarteret. En spireahäck står som rygghäck vid första raden med gravplatser i väster. Ett mindre hagtornsträd i kvarterets nordöstra hörn. Två stycken try i sydöstra hörnet liksom låg tuja. En stor lönn står i anslutning till kyrkans ingång. Gångsystem Runt kvarteret går grusade gångar. Större grusstorlek invid kyrkan. I öster, norr och väster hårdgjord yta med fint krossgrus. Gravvårdstyper I kvarterets östra del finns en del små vårdar, som troligen är linjegravar från bl a 1930- talet. I övrigt varierande gravvårdar. En del höga gravvårdar, men de flesta är låga och breda. Gravvårdarna är vanligen gjorda av grå, svart eller röd granit. Gravläggningar från 1900-talets första årtionde till och med 2001 förekommer, men de flesta härrör från 1930-tal till 1990-tal. Övrigt Soptunnor och ställ för vaser i norr. En bänk i söder. Kvarter B Gravplats nr 1-150 Kvarter B omfattar gravplats nr 1-150 och är beläget norr om kyrkan. Det har en något rektangulär planform i öst-västlig riktning. I öster går vägen mellan gamla och nya kyrkogården, i norr kvarter D och i väster kvarter A. Allmän karaktär Kvarteret har en öppen och enhetlig prägel, men är avdelat av en terrassmur. Omgärdning I söder en klippt ca 0,8 meter hög häck av tuja, avbruten av en terrasserad mur av natursten fogad med cement. Muren är täckt av kalkstensskivor och är 0,6-0,85 m hög. I öster är kyrkogårdsmuren belägen. Kvarteret avdelas av en ca 0,6 m hög terassmur av brett fogad kullersten. Ingångar Huvudingången/trappan i öster. Vegetation På kyrkogårdsmuren i öster växer syren och på den avdelande terrassmuren rosor. I nordvästra hörnet ligger en plattlagd plats omgärdad i öster och söder av en tujahäck. I nordvästra delen av kvarteret växer en typ av krypen. Vid terrasskanten växer tuja och ett fruktträd. Hägg och idegransbuskar växer i söder. I sydvästra hörnet finns en plantering med berberis. Ett exotiskt blommande träd står i nordöstra hörnet och en rönn samt en tuja i sydöstra hörnet. Gångsystem Hårdgjorda gångar med fint krossgrus runt kvarteret i väster, norr och öster. Plattgång med cementsten i söder. Gravvårdstyper Låga, breda vårdar i huvudsak av grå eller röd granit. Längst i öster några stenar från 1930-talet. I övrigt endast enstaka äldre stenar. I östra halvan av kvarteret finns i huvudsak gravläggningar från 1980-tal och 1990-tal. I den västra halvan gravar från 1990-talet. Övrigt Soptunna och vaser i nordväst samt en soptunna vid terrasskanten. Kvarter C Gravplats nr 1-134 Kvarter C omfattar gravplats nr 1-134 och är beläget norr om kvarter A. Det har en något rektangulär planform i öst-västlig riktning. I öster ligger kvarter D och i väster kvarter GK. Norr om kvarteret och utanför kyrkogården ligger Rosengatan och villabebyggelse. Allmän karaktär Öppen, enhetlig karaktär. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i norr. I öst och sydöst finns en 0,4-0,7 m hög terrassmur av kullerstenar. Ingångar I norr ligger en ingång genom kyrkogårdsmuren som saknar grind. I sydöst finns en trappa som leder upp i kvarteret. Vegetation Spirea på muren i öster och låg tuja i söder. Två tujor växer vid den södra trappan. Krypande cotoneaster på barkbädd i söder och i sluttningen i väster. På kyrkogårdsmuren i norr växer syren och innanför denna bergtall, spirea, måbär och kornell. Gångsystem Hårdgjorda gångar med fint krossgrus i väster, norr och öster. Gravvårdstyper Enstaka äldre gravvårdar, från 1870-talet och framåt, i den västra och östra delen av kvarteret, bl a en gravvård som kröns av en urna. De omgärdningshäckar som syns på ett fotografi från 1950-talet finns inte kvar. I övrigt är det i huvudsak gravläggningar från 1990-talet. Vanligast är låga och breda vårdar. Enstaka stenar tyder på att det legat linjegravar här. Gravvårdarna består oftast av grå granit, men en del av dem är av svart eller röd granit. Kvarter D Gravplats nr 1-146 Kvarter D omfattar gravplats nr 1-146 och är beläget norr om kvarter B. Det har en rektangulär planform i öst-västlig riktning. Väster om kvarter D ligger kvarter C och i öster vägen mellan gamla och nya kyrkogården. Norr om kvarteret och utanför kyrkogården ligger villabebyggelse. Allmän karaktär Öppen karaktär med stora gräsytor. Kvarteret avdelas av en terrassmur. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i norr och öster. Terrassmur avdelar kvarteret. Vegetation Syren växer på kyrkogårdsmuren i norr och öster. Olika typer av lövbuskar, måbär och ölandstok växer innanför syrenen i norr. På kyrkogårdsmuren i norr står två unga lindar. Tuja skärmar av en plattlagd yta i sydvästra hörnet av kvarteret. Krypen på barkbädd i söder med låg tuja vid terrassmuren, där det även växer rosor. Gångsystem Gångar med hårdgjord yta med fint krossgrus i väster, söder och öster. Gravvårdstyper I östra delen finns en del yngre gravvårdar. Den yngsta av dessa är från 2001. Här finns även barngravar med små låga granitvårdar. I övrigt förekommer utglesade mindre vårdar som tyder på linjegravar. I västra delen av kvarteret finns endast sju vårdar varav två med sentida karaktär. Vårdarna är i huvudsak gjorda i grå granit, men det förekommer även sådana av röd eller svart granit. Det finns också en gravvård av trä över bygdespelmannen Göra i Läpp från 1899. Om gravvården står på ursprunglig plats är den ett ovanligt ålderdomligt exempel på bevarade linjegravvårdar. Linjegravar grävdes ofta om och de flesta linjegravvårdar som finns kvar idag är från 1920-talet och framåt. Namnplattan är dock senare tillkommen och även själva gravvården kan vara ersatt. Övrigt En bänk i sydvästra hörnet. Kvarter GK Gravplats nr 1-233 samt urngravplats nr 1-26 Kvarter GK omfattar gravplats nr 1-233 samt urngravplats nr 1-26 och är beläget väster om kvarter A och C. Utanför kyrkogården väster om kvarter GK ligger Ulrikavägen och villabebyggelse, i norr Rosengatan och villabebyggelse. I söder finns en parkering. Allmän karaktär Omgärdning Brunmålat trästaket omgärdar kvarteret i norr, väster och söder. Omgärdningen utgörs i öster av en ca 0,85 m hög mur byggd av stora cementfogade kullerstenar. Ingångar Ingång i söder som leder till gravkapellet. Trappa i ljus granit med järnräcke leder från öster till gravkapellet. Vegetation Kring gravkapellet växer bl a berberis, spirea, rosenkvitten, tuja och bergtall. Rygghäckar är genomgående av ölandstok. Häckoxbär som omgärdning i norr och hagtorn i väster. Buskar planterade på krönet av kullerstensmuren i öster. Gångsystem Hårdgjorda gångar med fint krossgrus runt kvarteret i väster, norr och söder. Plattgång med cementsten från söder till gravkapellet. Gravvårdstyper Låga, breda vårdar i huvudsak av grå eller röd granit. En trägravvård från 1970-talet. Gravläggningar från 1970-talet och framåt. Byggnader Gravkapellet, se den allmänna beskrivningen. Kvarteret har en enhetlig och strikt karaktär med rygghäckar. KISA NYA KYRKOGÅRD inlagd 2016-08-08 BESKRIVNING AV KYRKOGÅRDEN Rapporten gäller endast inventering av den nya kyrkogården som togs i bruk 1937. Den nya kyrkogården består av tre delar: övre kyrkogården, nedre kyrkogården och nedre nya, som även kallas Kärleksstigen, efter gång- och cykelvägen utanför. Den övre kyrkogården är indelad i sju kvarter: F I-VII, den nedre kyrkogården är indelad i 10 kvarter: A-H samt K och M och nedre nya är indelad i tre kvarter: A-C. Allmän karaktär Kyrkogårdens indelning i tre olika delar är tydlig. Den övre kyrkogården, längst i väster, utgörs av terrasser, de flesta med stödmurar. Marken är så gott som helt grustäckt och ett stort centralt utformat parti utgör idag minneslunden. Utsträckningen är rektangulär i nord/sydlig riktning. Den nedre kyrkogården ligger öster om den övre och betydligt lägre i terrängen. Den karakteriseras till stor del av rygghäckar, gräskvarter och grusgångar. Utsträckningen är triangulär med spetsen i öster och lät konkava långsidor. Nedre nya kyrkogården ligger norr och nordöst om de övriga. Kvarter A i nordväst har mestadels små liggande vårdar och i övrigt öppna gräsytor. Den västra delen av kvarter B är öppen. I övrigt karaktäriseras kvarter B och C av rygghäckar. Omgärdning Väster: en ca 0,4-1,1 m hög helmur av cementfogad ca 0,3-0,8 m stor gråsten i ett till flera skift. Muren följer terrängen genom avtrappningar. Krönet täcks av stora jämnt liggande kalkstensskivor. Där den övre kyrkogården upphör i norr viker muren av mot öster och en ny mur går vidare mot norr. Vid grinden mellan de två murarna, grinden till nedre nya, är muren ca 1,8 m hög av gråsten med breda cementfogar. Krönet täcks av granitskivor. Den nya muren är en ca 1,5 m hög helmur av cementfogad gråsten. På krönet växer gräs. Muren följer den sluttande terrängen. Norr/nordöst: staket med två rader plankor och rektangulära trästolpar. Staketet är ca 0,9 m högt och brunbetsat. Staketet upphör vid den norra grinden och kommer igen vid den nordöstra grinden. Sydöst/söder: från den södra grinden består omgärdningen av en ca 1,5 m hög klippt oxelhäck? med inslag av bok? Vid övre kyrkogården består omgärdningen av en ca 1,8- 2,0 m hög mur. Längst i väster har den samma karaktär som västra muren. Ingångar Väster: i väster finns tre ingångar. Sydväst: pargrind i järn med rakt krön. Enkel dekoration med kryssformat mittparti med stiliserad eldslåga. Stora kvadratiska grindstolpar av cementfogad gråsten täckta med stora kalkstensskivor. På muren innanför ingången finns en inskriptionstavla av grå granit där det står med svarta bokstäver: ANLAGD 1936 1937 OCH HELGAD TILL HÄNSOVNAS VILA VAD SÄGA DE FREDLIGA VÅRDAR, VAD ÄR DET SOM RUNORNA LOVA? DE SÄLLA, SOM BO I GUDS GÅRDAR, DE ÄRO EJ DÖDA, DE SOVA Nordväst: mindre pargrind i järn med rakt krön. Enkel dekoration med kryssformat stag med stiliserad eldslåga. Grinden sitter direkt i muren. En granittrappa i två etage leder ned till kyrkogårdens lägre delar. Nordnordväst: pargrind i järn med rakt krön och dekor med stor sol. Kvadratiska grindstolpar i huggen granit, täckta av en granitskiva. Norr: enkel pargrind i samma konstruktion som staketet, d v s plankor i två rader. Vid grinden finns en vilplats med fyra träbänkar. Öster: i öster finns två ingångar. Nordöst: enkel pargrind i samma konstruktion som staketet, d v s med plankor i två rader. Till nedre nya finns ett vändkors. Sydöst: pargrind i järn med rakt krön. Enkel dekoration med kryssformat mittparti med stiliserad eldslåga. Vegetation Tio stycken hamlade lindar står innanför västra muren som en trädkrans och ytterligare två lindar flankerar minneslunden på f d ceremoniplatsen. Träden finns med på det odaterade fotografiet ovan. På en del terrassmurar i F-kvarteren växer ca 0,3-0,9 m höga ligusterhäckar. I den ursprungliga planeringen av kyrkogården nämns ligusterhäckar på terrassmurarna. Gångsystem Beläggningen på grusgångarna varierar från sand till finkornigt mörkt krossgrus. F-kvarteren är till stor del grusbelagda och där blir inte gångsystemet så tydligt. I övrigt löper grusgångar runt nedre kyrkogården och markerar dess mittparti. Granittrappor leder mellan terrasserna. I kvarter F VII och mellan F I och V IV finns en enkel trappa av metalldurk. Gravvårdstyper Flertalet gravvårdar är låga och breda i granit och större gravanläggningar saknas i stort sett. Linjegravsystemet är välbevarat i vissa partier och här dominerar de små gravvårdarna i svart eller grå granit. Det finns även ett par små rikt dekorerade kors i järnsmide. I kvarter K finns ett glaskors. Minneslund Minneslunden ligger på den f d ceremoniplatsen på en av terrasserna i väster. I väster bildar en terrassmur fond till minneslunden som har en halvcirkelformad yta med gångar i cementsten, fontän och lyktor. Växter är spaljerade vid västra muren och fyra tujor står på östra muren. Bland annan vegetation finns även sex unga lövträd och avenbokshäck. Tidigare låg en minneslund i kvarter B i nedre nya. Byggnader Söder om kyrkogården ligger kyrkogårdsexpedition respektive garage. Expeditionen ligger i en byggnad med putsad sockel och fasader med rödfärgad panel på förvandring. Sadeltaket täcks av svarta enkupiga takpannor. En garagedel är tillbyggd i väster med sadeltaket täckt av mörk korrugerad eternit. Det är tvåluftsfönster på expeditionsdelen och liggande enluftsfönster i garaget. Vita snickerier. Väster härom ligger en garagebyggnad med sadeltak med enkupiga betongpannor. I övrigt är utförandet lika det andra garaget. Övrigt I en terrassmur söder om minneslunden finns en troligen ursprunglig springbrunn av kalksten, där vattnet rinner ur en lejonmask i muren. Själva brunnen är halvcirkelformad. På en muravslutning i F-kvarterens sydöstra del står ett stort brunmålat träkors. Ytterligare en kalkstensbrunn, se nedre kyrkogården kvarter K. BESKRIVNING AV ENSKILDA KVARTER Övre kyrkogården, kvarter F I-VII Övre kyrkogården består av kvarteren F I-VII med respektive gravnummer: 1-160, 1-28, 1-56, 1-163, 1-59, 1-57 och 1-112. Kvarteren ligger på olika terrasser på kyrkogårdens västra del. I väster går vägen mellan gamla och nya kyrkogården, i norr ligger nedre nya, i öster nedre kyrkogården och i söder parkmark. Allmän karaktär Grustäckta kvarter med enstaka grästäckta rader. Kvarterens läge på terrasser ger en speciell karaktär. Låga och breda vårdar ger i huvudsak en enhetlig prägel. Undantaget är kvarter F VII med små linjegravvårdar. På övre kyrkogården ligger nu minneslunden på det som kallats ceremoniplatsen. Genom terrasserna med sina murar har övre kyrkogården en monumental karaktär. Omgärdning Kyrkogårdsmuren i väster, norr och söder samt olika terrassmurar. Ingångar Huvudingången i sydväst och den nordvästra ingången, båda med grindar i järnsmide. Vegetation Tio lindar i trädkransen i väster, två lindar som flankerar den f d ceremoniplatsen och ytterligare en lind i norra delen. På delar av terrassmurarna växer ca 0,3-0,9 m höga klippta ligusterhäckar. I sydöst står tre hängbjörkar och i sydväst två bokar. Tujor och nyplanterade träd ingår i minneslunden. Gångsystem Gruskvarter med finkornigt rött eller svart krossgrus. Gruset verkar medvetet vara lagt med t ex svart gång och röd gravrad. Gravvårdstyper F I: fyra rader med mestadels låga och breda vårdar i grå, svart eller röd granit. Äldsta vården är från 1939 och i övrigt är många vårdar från 1960-talet och framåt. Det är ett gruskvarter där gravraderna är upphöjda. F II: utgörs av en rad gravar på nordvästra terrassen. Två liggare är från 1933 respektive 1934, men kan vara flyttade hit från den gamla kyrkogården, eller nygjorda några år senare. I övrigt är det mestadels låga och breda vårdar i svart, grå eller röd granit från 1950-talet på upphöjda rader. F III: två rader på terrassen öster om kvarter F II. Gravraderna är upphöjda och den östra raden har gravvårdar från sent 1940-tal och den västra raden från 1950-talet. Det är låga och breda gravvårdar i svart eller grå granit. F IV: består av fem gravrader på terrassen sydöst om f d ceremoniplatsen, nu minneslund, och ytterligare en rad ligger lägre i terrängen öster om dessa. Gravläggningarna är från 1938, mestadels 1950-tal och framåt. Två rader är grästäckta och de övriga markeras av upphöjda grusrader. Det är mestadels låga och breda vårdar i svart, grå eller röd granit. F V: utgörs av två grästäckta gravrader på en gräsyta invid södra muren. En stor del av gravvårdarna är från 1940-talet. Här finns två granithällar och i övrigt låga och breda vårdar i svart, grå eller röd granit. F VI: två motstående gravrader öster om minneslunden/ f d ceremoniplatsen. Gravläggningar från 1950-talet och framåt. Upphöjda gravrader med grus. Låga och breda vårdar i svart, grå eller röd granit. F VII: sju upphöjda gravrader med i första hand linjegravvårdar. Ordningsföljden på gravläggningarna är inte helt lätt att följa. En gravvård från 1938, som bör vara en av de äldsta, står i nordvästra hörnet och en gravvård från 1942 står längst i öster. Det finns dock bl a en gravvård från 1945 i en av de mittersta raderna. Vanligen är ordningsföljden klarare än här. Dessutom visar tillgänglig gravkarta fem gravrader och inte sju som det är i verkligheten. Övrigt I den södra delen finns ej terrassmurar på samma sätt som i norra delen. Av de äldre fotografierna ovan att döma har det varit så redan från början. I en terrassmur söder om minneslunden finns en troligen ursprunglig springbrunn av kalksten, där vattnet rinner ur en lejonmask i muren. Själva brunnen är halvcirkelformad. På en muravslutning i Fkvarterens sydöstra del står ett stort brunmålat träkors. Vattenpost och vaser finns i kvarter F III. Nedre kyrkogården Kvartersbeskrivningarna för nedre kyrkogården följer inte i bokstavsordning, utan de kvarter som har likartad karaktär beskrivs tillsammans. Nedre kyrkogården, kvarter A och C Kvarter A och C ligger längst i väster på nedre kyrkogården och omfattar gravnummer 1-60 respektive 1-78. Kvarter A ligger norr om trappan upp till övre kyrkogården och kvarter C ligger söder om denna trappa. I väster ligger den övre kyrkogården (Fkvarteren), i norr respektive söder börjar kvarter B och D och i öster ligger kvarter E och G. Allmän karaktär Enhetlig karaktär med likartade typer av gravvårdar, en rad ligger invid muren i väster och en rad ligger invid en häck i öster. Raderna ligger på var sida en grusgång och går i nord/sydlig riktning. Omgärdning Terrassmur i väster och en ca 1,2 m hög klippt tujahäck i öster. Ingångar Två trappor med granitsteg och ledstänger i svartmålat järn leder i väster upp mot övre kyrkogården. I söder finns en öppning i häcken invid övre kyrkogårdens sydöstra murhörn. Vegetation En ca 1,2 m hög klippt tujahäck i öster. Tidigare har det funnits låga häckar även mellan gravarna. Gångsystem En gång med finkornigt krossgrus går mellan kvarterens båda gravrader. Gravvårdstyper I kvarter A är den tidigaste gravläggningen från 1956 och i kvarter C från 1951. De flesta gravvårdarna är låga och breda och tillverkade i grå, svart eller röd granit. Övrigt Vattenpost med vaser och soptunna finns norr om kvarter A. Nedre kyrkogården, kvarter B, D och H Kvarter B, D och H omfattar gravnummer 1-108, 1-91 respektive 1-20. Kvarter B och D ligger i kyrkogårdens ytterkant, i norr respektive söder och går i svängda rader som möts i en spets vid östra ingången. Kvarter B utgör en gravrad, utom längst i öster där det är två motstående rader. Den södra korta raden delar rygghäck med den korta rad som utgör kvarter H. Kvarter D är två motstående rader. Allmän karaktär Relativt enhetliga gravvårdar i svängda rader i väst/östlig riktning. Kvarteren präglas av att de ligger invid avgränsande häckar. Omgärdning En ca 1,5 m hög klippt häck av oxel bildar avgränsning bakom kvarter B och D. Ingångar Huvudgrinden i öster med grindar av järnsmide. Vegetation Oxelhäck bakom kvarter B och D. En ca 1,2 m hög klippt tujahäck bildar rygghäck mellan del av kvarter B och den korta gravrad som utgör kvarter H. Bakom den norra gravraden i kvarter D finns en häck av liguster ?, ölandstok och måbär. Av gravkartan att döma har det tidigare funnits häckar mellan gravarna. Gångsystem Gångar av finkornigt krossgrus. Det är en gång väster om kvarter B och en gång i kvarter D med en rad gravar på var sida gången. Gravvårdstyper I kvarter B är det låga och breda gravvårdar, huvudsakligen i röd granit med gravläggningar från 1973 och framåt. I kvarter D finns det tre mindre hällar. I övrigt är det låga och breda vårdar i grå, svart eller röd granit med gravläggningar från 1959. Byggnader _ Övrigt Vattenpost sydöst om kvarter H. Nedre kyrkogården, kvarter E Kvarter E omfattar gravnummer 1-52 och ligger delat med en rad invid kvarter G i söder och en rad invid kvarter F i norr. Gravarna i kvarter E ligger vinkelrätt mot gravarna i de två övriga kvarteren. Enligt gravkartan har gravarna, troligen familjegravar, legat två och två med en häck mellan. Indelningen kan anas på det odaterade fotografiet ovan. Allmän karaktär Enhetlig karaktär med gravarna indelade parvis. Eftersom kvarteret är uppdelat i två delar med anslutning till varsitt annat kvarter och med kvarter K mellan de båda delarna, upplevs det inte som ett kvarter. Kvarteret utgör de yttre begränsningarna på centralaxeln som går från ingången i öster till den f d ceremoniplatsen i väster. Omgärdning En ca 1,0 m hög klippt tujahäck går bakom gravraderna i väst/östlig riktning. I häcken finns öppningar in till kvarter F och G. Ingångar _ Vegetation Se omgärdning. Gångsystem Både kvarterets norra och södra del ligger invid den grusgång som går runt kvarter K. Gravvårdstyper Låga och breda gravvårdar, framför allt i grå eller svart granit. Gravläggningar från 1959 och framåt. Byggnader _ Övrigt Vattenpost med vaser och soptunna i kvarterets södra del. Nedre kyrkogården, kvarter F Kvarter F omfattar gravnummer 1-295 och ligger på nedre kyrkogårdens norra del. I väster finns kvarter A, i söder kvarter E:s norra del och i norr och öster kvarter B och H. Allmän karaktär I delar av kvarteret finns det rygghäckar och där är karaktären strikt. I den norra delen saknas rygghäckar och här är karaktären mer öppen. Att döma av det odaterade fotografiet ovan har det varit rygghäckar även här. Dessutom fanns då ett kvadratiskt område lika dagens lilla kvarter M. De låga linjegravvårdarna dominerar kvarterets norra del. Omgärdning Tujahäcken öster om kvarter A upplevs som ett avslut i väster av kvarter F och tujahäcken i söder avgränsar kvarteret från kvarter E:s norra del. Ingångar Öppningar i tujahäcken mellan kvarter E och F. Vegetation Tujahäck i väster och söder. Fyra rygghäckar av ölandstok i nord/sydlig riktning i kvarterets östra del. Övriga rygghäckar är borttagna. I kvarterets norra del står en lind och en rönn. Gångsystem En gång med fint krossgrus går i en båge norr om kvarteret. Gravvårdstyper Linjegravvårdar i västra delen. De är huvudsakligen från 1948 ca 1966, men det finns någon enstaka vård från 1939. Det finns enstaka vårdar av linjegravstyp med senare datering än 1966, men det är svårt att avgöra om de hör till ett egentligt linjegravssystem. Där rygghäckarna är borttagna är det övervägande mindre vårdar, bland dessa ett järnkors som troligen har samband med ett liknande kors på övre kyrkogården, kvarter F VII. I övrigt låga och breda vårdar i grå, röd eller svart granit Nedre kyrkogården, kvarter G och M Kvarter G omfattar gravnummer 1-275. Insprängt i kvarteret ligger ett litet kvadratiskt kvarter kvarter M som omfattar gravnummer 1-23. Kvarteren ligger på nedre kyrkogårdens södra del och väster om kvarter G ligger kvarter C, i söder kvarter D och i norr kvarter E:s södra del. Allmän karaktär En enhetlig och huvudsakligen öppen karaktär med borttagna rygghäckar i kvarter G . Kvarvarande rygghäckar i och runt kvarter M skapar skapar dock ett mer rumsligt intryck än för kvarter F. Omgärdning Tujahäcken öster om kvarter C upplevs som ett avslut i väster av kvarter G och tujahäcken i norr avgränsar kvarteret från kvarter E:s södra del. Kvarter M omges av en ca 1,1 m hög klippt tujahäck med öppning i norr och söder. Ingångar Öppningar i tujahäcken mellan kvarter E och G. Öppningar i tujahäcken runt kvarter M i norr och söder. Vegetation Tujahäck i norr och väster. I nordöst bildar häcken en liten gång in i kvarteret. Två oxlar står i sydöstra delen. Kvarter M omges av en ca 1,1 m hög klippt tujahäck och i kvarter M står ett syrenträd. Gångsystem _ Gravvårdstyper I kvarter G går gravraderna i nord/sydlig riktning. I allmänhet låga och breda vårdar i grå, röd eller svart granit. Gravläggningar från 1954 och framåt. I kvarter M är gravläggningarna från 1969 och framåt. Nedre kyrkogården, kvarter K Kvarter K omfattar gravnummer 1-110 och ligger i nedre kyrkogårdens mittparti. I norr och söder ligger kvarter E, i väster övre kyrkogården och i öster kvarter H. Allmän karaktär Kvarteret utgör en markerad mittaxel på nedre kyrkogården och har genom sina häckar en strikt karaktär. Omgärdning En svängd ca 1,2 m hög klippt tujahäck avgränsar kvarteret i öster. Ingångar _ Vegetation En svängd ca 1,2 m hög klippt tujahäck i öster. Plantering med rosenspirea i väster. Fem rygghäckar av ölandstok i nord/sydlig riktning. I öster finns en ca 1,8 m hög klippt häck av spirea (?). Häcken utgör den västra begränsningen av en gräsyta i kvarterets östra del, där ovan nämnda tujahäck är den östra begränsningen. Två rönnar står i kvarterets västra del. Gångsystem En gång med fint krossgrus går runt kvarteret. Kalkstensplattor bildar gång vid gräsytan i öster. Gravvårdstyper Gravläggningar från 1976 och framåt. Låga och breda vårdar i grå eller röd granit, ett glaskors. Övrigt En rektangulär låg brunn av kalksten finns längst i väster mot en terrassmur till övre kyrkogården. Eventuellt ingår brunnen inte i själva kvarteret. Nedre nya kyrkogården, kvarter A, B och C Kärleksstigen Kvarter A, B och C utgör den senast tillkom delen av kyrkogården och utgör en svängd kilformad yta längst i norr. Formen följer den övriga nya kyrkogården. Kvarteren omfattar gravnummer 1-226, 1-363 respektive 1-149. Allmän karaktär Hela området har en sentida karaktär. Kvarter A ligger längst i väster och högst i terrängen. Marken sluttar sedan ner mot kvarter B. I västra delen av kvarter A är det rader med urngravar med tätt stående vårdar. Kvarterets östra del är inte ianspråktaget. Kvarter B och C är mer strikta med rygghäckar. I kvarter B går rygghäckarna i väst/östlig riktning. Här har den västra delen endast ett fåtal gravvårdar och i nordväst finns den tidigare minneslunden. I kvarter C går rygghäckarna i nord/sydlig riktning och här är gravraderna mer regelbundet ianspråktagna. Omgärdning Staket utmed delar i norr och nordöst. Ingångar Mellan övre kyrkogården och nedre nya är den nordnordvästra järngrinden. I norr och nordöst finns trägrindar och i sydöst ett vändkors. Vegetation Vid nordnordvästra grinden står två lönnar liksom i nordvästra hörnet. Trädkransen utmed omgärdningen i norr/nordöst står 12 lindar. Inne i kvarteren finns det bl a ornäsbjörk och ädelgranar (3 stycken i kvarter C). Kvarter A: nyplanterade idegranshäckar i väster och öster med friväxande tuja däremellan. En lönn i väster och tre ornäsbjörkar i öster. Kvarter B: ca 1,0 m höga rygghäckar av oxbär i norr. I nordligaste häcken står fyra lindar varav tre står intill buskage av tuja och i den sydligare häcken står två ornäsbjörkar. I kvarteret finns ytterligare en ornäsbjörk och fyra prydnadsträd. Rygghäckar i kvarteret i övrigt är en ca 0,9 m hög klippt oxbärshäck och två ca 0,9 m höga klippta spireahäckar. Häckmaterialet klarlades inte helt då iventeringen ägde rum i november. Kvarter C: rygghäckarna i nord/sydlig riktning består från väster av: ca 1,0 m hög oxbär, rosenspirea, Ca 0,8 m hög oxbär, rosenspirea, oxbär och rosenspirea. En lind invid trägrinden. Innanför staketet växer rosor. Gångsystem En grusgång i söder skiljer nedre nya från övriga kyrkogården. Från denna går grusgångar till de båda trägrindarna i norr. Gravvårdstyper Kvarter A: gravläggningar från 1987 och framåt. Den västra raden består av liggare och övriga rader av stående, mindre, gravvårdar i röd eller grå granit. Urngravar. Kvarter B: låg beläggning i väster. I övrigt är det sentida gravvårdar från 1980-talet och framåt. Låga vårdar i grå eller röd granit står i rader i väst/östlig riktning. Kvarter C: gravrader i nord/sydlig riktning. Låga och breda vårdar från 1980 och framåt i grå eller röd granit. Kvarter C verkar vara den del av nedre nya som först tagits i anspråk. Byggnader _ Övrigt I den tidigare minneslunden i kvarter B:s nordvästra del finns nu kvar en mur i fonden, städsegröna buskar samt bänkar. Platser för vattenpost, vaser och soptunnor finns i kvarter B:s nordöstra hörn samt vid vändkorset i sydöst. Centralt i kvarter B finns en vilplats. Vid nordnordöstra järngrinden finns en stensatt yta med en plantering med gräs och rododendron.
Kyrkogårdens historik Den äldre kyrkogården upplevs som uppdelad i tre delar. Den äldsta delen är lokaliserad söder och öster om kyrkan. Den har med stor sannolikhet vuxit fram sedan medeltiden och tittar man på en storskifteskarta från 1781 är det tydligt att kyrkogården var av ringa storlek. Under åren har kyrkogården utvidgats och grävts om otaliga gånger. Den norra delen av kyrkogården ordnades 1821 men togs inte i bruk förrän 1825. Väster om detta område skedde 1905 ytterligare en utvidgning. Av äldre fotografier att döma innehöll denna del många träkors. Häradsekonomiska kartan från 1868-77 visar en utvidgning i nordväst och uppgiften om en ny del år 1905, som är hämtad från en tidningsartikel, är därför osäker. Det kan också vara så att området fanns reserverat för kyrkogårdsändamål redan när häradsekonomiska kartan framställdes men inte togs i bruk förrän 1905. Enligt en tidningsartikel från 1937, som skrevs dagarna innan invigningen av den nya nedre kyrkogården öster om kyrkan, skedde även på 1830-talet en utvidgning av den gamla kyrkogården. I samband med denna skall den ha omgärdats med en stenmur. Dessförinnan bestod omgärdningen sannolikt av en balk av timmerstockar täckta med bräder. I samma artikel finns en uppgift om att den forna stenmuren utmed bygdevägen var ersatt av en hagtornshäck. Fram till 1773, innan tornet byggdes, hängde kyrkklockan i en klockstapel av trä invid kyrkan. De ovan nämnda grindstolparna vid södra ingången uppfördes på 1780-talet. Likadana grindstolpar finns även placerade vid den västra huvudingången. I äldre tider var det vanligt att djur betade på kyrkogården, men 1822 blev detta förbjudet och lås sattes på grindarna. Sedermera anbringades färister mellan ingångarnas grindstolpar. Färisternas järngaller låg fortfarande kvar på 1930-talet men groparna var igenfyllda. På ett foto från 1959 av den södra ingången kan man se att den idag borttagna järngrinden var kvar. Dessutom visar fotot att det åtminstone väster om grinden inte fanns någon kyrkogårdsmur, utan endast häck. År 1978 fattades åter ett beslut om ytterligare en utvidgning i anslutning till den östra nedre kyrkogården och denna invigdes 1980. På grund av platsbrist gjordes 1985-86 en omläggning av området norr om kyrkan. Förutom direkta markarbeten byggdes stödmurar, och buskar och träd planterades. Många gamla gravar togs bort. Nordväst om kyrkan uppfördes ett gravkapell 1901 och 1952-53 skedde en ombyggnad och restaurering av detta. Under 1980-talet decimerades antalet träd inne på kyrkogården och 1986 fanns endast två träd i anslutning till kyrkans huvudingång samt ett mindre antal nyplanterade rönnar.
21300000004551 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21300000004551 Bebyggelse - anläggning Kinda kn, PROSTEN 1 M.FL. KISA GAMLA KYRKOGÅRD KISA KYRKA FÖRSAMLING 1995 - KISA BEFOLKNINGSTAL - 1805: 2219, 1900: 3440, 1995: 4557 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger högt i ett trångt sprickdalslandskap i Kisa samhälle omgiven av församlingsbyggnader, bl. a. Prästgården. Miljön kring Kisa kyrka har i dag urban karaktär. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i norr och torn i väster. Av den medeltida kyrkan, troligen uppförd under äldre medeltid med smalare, rakslutet kor och sakristia i norr, återstår långhuset samt en del av den södra sakristiemuren. En romansk portal finns bevarad i den södra långhusmuren. År 1754 förlängdes kyrkan åt öster och ett nytt korparti av samma bredd som långhuset byggdes. Även sakristian härrör från denna tid (den gamla sakristieväggen ingår i den nya sakristian som en innervägg). Tornet tillkom 1772-74, uppfört av Olof murmästare. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Kyrkans fasader är vitputsade och genombryts av rundbågiga fönster. Det valmade sadeltaket är kopparklätt, sakristian täcks av ett pulpettak. Tornet kröns av en karnissvängd huv med lanternin. Exteriörens nuvarande karaktär härrör i huvudsak från ombyggnaden på 1750-talet. Fönstren fick dock troligen sin nuvarande form något senare. Ingång till kyrkorummet sker via tornets bottenvåning. Även interiören präglas av ombyggnaden 1754, då det nuvarande tunnvalvet av trä slogs. Den öppna bänkinredningen, ritad av arkitekten Fredrik Falkenberg, tillkom vid en genomgripande renovering 1908. Den senaste renoveringen av kyrkan genomfördes 1975. Altartavlan, med klassicerande inramning i form av tempelgavel, anskaffades 1820. Den målades 1814 av Per Hörberg för Skärstads kyrka i Småland. Predikstolen, utförd 1762 av Jonas Berggren, fick sin nuvarande placering och trappa 1908. Färgsättningen är av senare datum. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Tre av kyrkans takmålningar från 1715 finns sedan 1975 uppsatta under orgelläktaren. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003. Kyrkogårdens historik Den äldre kyrkogården upplevs som uppdelad i tre delar. Den äldsta delen är lokaliserad söder och öster om kyrkan. Den har med stor sannolikhet vuxit fram sedan medeltiden och tittar man på en storskifteskarta från 1781 är det tydligt att kyrkogården var av ringa storlek. Under åren har kyrkogården utvidgats och grävts om otaliga gånger. Den norra delen av kyrkogården ordnades 1821 men togs inte i bruk förrän 1825. Väster om detta område skedde 1905 ytterligare en utvidgning. Av äldre fotografier att döma innehöll denna del många träkors. Häradsekonomiska kartan från 1868-77 visar en utvidgning i nordväst och uppgiften om en ny del år 1905, som är hämtad från en tidningsartikel, är därför osäker. Det kan också vara så att området fanns reserverat för kyrkogårdsändamål redan när häradsekonomiska kartan framställdes men inte togs i bruk förrän 1905. Enligt en tidningsartikel från 1937, som skrevs dagarna innan invigningen av den nya nedre kyrkogården öster om kyrkan, skedde även på 1830-talet en utvidgning av den gamla kyrkogården. I samband med denna skall den ha omgärdats med en stenmur. Dessförinnan bestod omgärdningen sannolikt av en balk av timmerstockar täckta med bräder. I samma artikel finns en uppgift om att den forna stenmuren utmed bygdevägen var ersatt av en hagtornshäck. Fram till 1773, innan tornet byggdes, hängde kyrkklockan i en klockstapel av trä invid kyrkan. De ovan nämnda grindstolparna vid södra ingången uppfördes på 1780-talet. Likadana grindstolpar finns även placerade vid den västra huvudingången. I äldre tider var det vanligt att djur betade på kyrkogården, men 1822 blev detta förbjudet och lås sattes på grindarna. Sedermera anbringades färister mellan ingångarnas grindstolpar. Färisternas järngaller låg fortfarande kvar på 1930-talet men groparna var igenfyllda. På ett foto från 1959 av den södra ingången kan man se att den idag borttagna järngrinden var kvar. Dessutom visar fotot att det åtminstone väster om grinden inte fanns någon kyrkogårdsmur, utan endast häck. År 1978 fattades åter ett beslut om ytterligare en utvidgning i anslutning till den östra nedre kyrkogården och denna invigdes 1980. På grund av platsbrist gjordes 1985-86 en omläggning av området norr om kyrkan. Förutom direkta markarbeten byggdes stödmurar, och buskar och träd planterades. Många gamla gravar togs bort. Nordväst om kyrkan uppfördes ett gravkapell 1901 och 1952-53 skedde en ombyggnad och restaurering av detta. Under 1980-talet decimerades antalet träd inne på kyrkogården och 1986 fanns endast två träd i anslutning till kyrkans huvudingång samt ett mindre antal nyplanterade rönnar.Nya Kyrkogårdens historik Enligt en artikel i Östgöta Correspondenten den 8 februari 1929 planerades en utvidgning av kyrkogården i Kisa. Stadsarkitekt Olof Lundgren i Linköping upprättade ett förslag som bl a innebar att entrén till det nya området skulle vara från platsen söder om kyrkan. Eftersom området delvis sluttar skulle det byggas i terrasser med de olika terrasserna utbildade såsom gravgårdar. I kyrkans axel föreslås en ceremoniplats, avsedd för jordfästningar i det fira, och i samband med denna är plats reserverad för ett mindre kapell. Själva gravarna skulle huvudsakligen orienteras mot öster. Områdets övre del skulle hägnas med bogårdsmur och den nedre delen med häck och staket. Relativt stora träd skulle planteras utefter västra gränsen och skugga den övre terrassen. Entrégången skulle markeras med en poppelallé och terrasser och murar av jordsten krönas smed låga häckar. Grusgångarna skulle skiljas från gravfälten av smala remsor gräsmatta. Mark inköptes av f. häradsdomare Gustaf Larsson, Gammalgård, och arbetet med planering m m bedrevs i församlingens egen regi under ledning av vägbyggmästare J A Rydell, Kisa. Terrasserna omgavs med granitmurar med krön av kalkstensplattor och de mindre terrasserna markerades med ligusterhäckar. 1937 stod den nya kyrkogården färdig till en kostad av ca 56 000 kr och invigningen förrättades av biskop Tor Andrae. Redan från slutet av 1960-talet diskuterades ytterligare en ny kyrkogård och ett föreslaget läge var på Hargs marker nära Brostorp nordväst om samhället. Några år senare förordades en utvidgning mot norr av den befintliga nedre kyrkogården och det var också det alternativet som slutligen valdes. Invigning skedde 1980 och den nya delen hade kostad 1,1 milj kronor. Förutom kistplatser innehöll den en urnlund och en minneslund. 55 lövträd, 280 barrbuskar och drygt 900 andra slags plantor hade planterats. I slutet av 1980-talet planerades för en minneslund på den s k ceremoniplatsen på kyrkogårdens västra del. Län: Östergötland, Kommun: Kinda http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21300000004551 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21300000004551 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21300000004551 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret - anläggning 1.1 2024-10-23
FÖRSAMLING 1995 - KISA BEFOLKNINGSTAL - 1805: 2219, 1900: 3440, 1995: 4557 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger högt i ett trångt sprickdalslandskap i Kisa samhälle omgiven av församlingsbyggnader, bl. a. Prästgården. Miljön kring Kisa kyrka har i dag urban karaktär. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av ett rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i norr och torn i väster. Av den medeltida kyrkan, troligen uppförd under äldre medeltid med smalare, rakslutet kor och sakristia i norr, återstår långhuset samt en del av den södra sakristiemuren. En romansk portal finns bevarad i den södra långhusmuren. År 1754 förlängdes kyrkan åt öster och ett nytt korparti av samma bredd som långhuset byggdes. Även sakristian härrör från denna tid (den gamla sakristieväggen ingår i den nya sakristian som en innervägg). Tornet tillkom 1772-74, uppfört av Olof murmästare. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Kyrkans fasader är vitputsade och genombryts av rundbågiga fönster. Det valmade sadeltaket är kopparklätt, sakristian täcks av ett pulpettak. Tornet kröns av en karnissvängd huv med lanternin. Exteriörens nuvarande karaktär härrör i huvudsak från ombyggnaden på 1750-talet. Fönstren fick dock troligen sin nuvarande form något senare. Ingång till kyrkorummet sker via tornets bottenvåning. Även interiören präglas av ombyggnaden 1754, då det nuvarande tunnvalvet av trä slogs. Den öppna bänkinredningen, ritad av arkitekten Fredrik Falkenberg, tillkom vid en genomgripande renovering 1908. Den senaste renoveringen av kyrkan genomfördes 1975. Altartavlan, med klassicerande inramning i form av tempelgavel, anskaffades 1820. Den målades 1814 av Per Hörberg för Skärstads kyrka i Småland. Predikstolen, utförd 1762 av Jonas Berggren, fick sin nuvarande placering och trappa 1908. Färgsättningen är av senare datum. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Tre av kyrkans takmålningar från 1715 finns sedan 1975 uppsatta under orgelläktaren. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003.
Kinda kn, PROSTEN 1 M.FL. KISA GAMLA KYRKOGÅRD
Prosten 1 (kyrkan), Prosten 2 (Gamla kyrkogården) och Prosten 3 (Nya kyrkogården)
Kisa är en medeltida socken och omnämns år 1255 som Kisa eller Kysa. Kyrkan är belägen i Kisa samhälle. Sockencentrat har vuxit upp sydöst om kyrkan och samhällets bebyggelseutveckling fick ett uppsving i samband med Östra centralbanans dragning 1902. Kyrkan uppfördes av sten under äldre medeltid med rektangulärt långhus och rakslutet kor. Kyrkans nuvarande utformning med rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i norr och torn i väster tillkom vid en omfattande om- och tillbyggnad 1754 och 1773-1774. Kyrkan är vitputsad och taket, som ursprungligen var spåntäckt, är sedan slutet av 1800-talet koppartäckt. Huvudingången är via tornet i väster. Även interiören präglas av den omfattande ombyggnaden 1754 och har ett tidstypiskt utseende med ett ljust kyrkorum med trätunnvalv. Interiören har förändrats vid ett flertal tillfällen under 1900-talet, men har ändå bibehållit sin ursprungliga karaktär. KYRKOGÅRDEN En inventering av den äldre kyrkogården vid Kisa kyrka har utförts. Inventeringen gällde ej den utvidgade delen, som togs i bruk 1937. Beskrivningen gäller därför enbart den äldre delen. Kyrkogården upplevs som uppdelad i tre delar. Dels den äldre delen söder och öster om kyrkan, dels kvarter A-D norr om kyrkan och dels kvarter GK nordväst om kyrkan. Kyrkogården omges i huvudsak av stenmurar av olika typ. I söder och väster är det en gråstensmur med breda cementfogar och i norr och öster en kallmurad gråstensmur av varierande höjd Den västra och södra huvudingången markeras av runda, putsade och vitmålade grindstolpar, som kröns av kopparklädda topptak med förgyllt klot och stjärna. Grindarna är borttagna. Enstaka relativt unga lövträd bildar en trädkrans runt delar av kyrkogården. Två stora lönnar markerar den västra huvudingången. Söder om kyrkan utgörs kyrkogården av en gruskyrkogård och sluttar svagt mot öster. Gravplatserna är ofta omgivna av stenramar eller tujahäckar. Det finns även enstaka järnstaket. En stor del av gravvårdarna utgörs av höga polerade stenar av svart granit. Raderna med gravar ligger i nord/sydlig riktning. Rygghäckar saknas, men de höga tujahäckar som omger en del gravar är rumsskapande. Kvarter A-D är en utvidgning av kyrkogården på 1820-talet. Den lades om 1986 och utgörs av stora gräsytor utan rygghäckar. De flesta gravvårdarna är låga och breda och vända mot öster. Eftersom man tog bort en hel del gamla gravar vid omläggningen finns det enbart enstaka äldre gravvårdar kvar. Några gravvårdar har karaktären av linjegravar. Kvarter GK lades ut 1905 och har av äldre fotografier att döma innehållit många träkors. I dag präglas kvarteret av rygghäckar i nord/sydlig riktning och låga och breda gravvårdar. Här finns även ett gravkapell.
Se ovan: Historik - hämtad från Sockenkyrkorna. Kulturarv och Bebyggelsehistoria / Riksantikvarieämbetets Byggnadsregister
Nya Kyrkogårdens historik Enligt en artikel i Östgöta Correspondenten den 8 februari 1929 planerades en utvidgning av kyrkogården i Kisa. Stadsarkitekt Olof Lundgren i Linköping upprättade ett förslag som bl a innebar att entrén till det nya området skulle vara från platsen söder om kyrkan. Eftersom området delvis sluttar skulle det byggas i terrasser med de olika terrasserna utbildade såsom gravgårdar. I kyrkans axel föreslås en ceremoniplats, avsedd för jordfästningar i det fira, och i samband med denna är plats reserverad för ett mindre kapell. Själva gravarna skulle huvudsakligen orienteras mot öster. Områdets övre del skulle hägnas med bogårdsmur och den nedre delen med häck och staket. Relativt stora träd skulle planteras utefter västra gränsen och skugga den övre terrassen. Entrégången skulle markeras med en poppelallé och terrasser och murar av jordsten krönas smed låga häckar. Grusgångarna skulle skiljas från gravfälten av smala remsor gräsmatta. Mark inköptes av f. häradsdomare Gustaf Larsson, Gammalgård, och arbetet med planering m m bedrevs i församlingens egen regi under ledning av vägbyggmästare J A Rydell, Kisa. Terrasserna omgavs med granitmurar med krön av kalkstensplattor och de mindre terrasserna markerades med ligusterhäckar. 1937 stod den nya kyrkogården färdig till en kostad av ca 56 000 kr och invigningen förrättades av biskop Tor Andrae. Redan från slutet av 1960-talet diskuterades ytterligare en ny kyrkogård och ett föreslaget läge var på Hargs marker nära Brostorp nordväst om samhället. Några år senare förordades en utvidgning mot norr av den befintliga nedre kyrkogården och det var också det alternativet som slutligen valdes. Invigning skedde 1980 och den nya delen hade kostad 1,1 milj kronor. Förutom kistplatser innehöll den en urnlund och en minneslund. 55 lövträd, 280 barrbuskar och drygt 900 andra slags plantor hade planterats. I slutet av 1980-talet planerades för en minneslund på den s k ceremoniplatsen på kyrkogårdens västra del.