Hogstad är en medeltida socken och kyrkan är genom dendrokronologisk provtagning, d v s analys av träets årsringar, daterad till 1169-70. Kyrkan är byggd i kalksten med långhus, smalare kor och absid. På 1300-talet byggdes kyrkan till åt väster och på 1400-talet byggdes sakristian norr om koret. Liksom tornet från 1787 är sakristian byggd i gråsten. Kyrkans fasader är slätputsade och avfärgade i brutet vitt. Sadeltaken över långhus, kor och sakristia samt absidens valmade tak är täckta med skiffer. Den välvda tornhuven och lanterninens tak är kopparklätt. I de rundbågiga fönsteröppningarna sitter gjutjärnsbågar från 1875. Ingång till kyrkan är genom tornet i väster. Kyrkorummet har huvudsakligen den romanska kyrkans proportioner. Inventarier och fast inredning är framför allt från medeltid, 1700- och 1800-tal. KYRKOGÅRDEN Kyrkogården omges huvudsakligen av en halvmur. Den södra muren är dock en stödmur. En relativt ung trädkrans är planterad på murens utsida. I öster och i norr finns dubbelgrindar av järnsmide med dekorativt utformat krön. De sitter mellan grindstolpar av granit. På kyrkogårdens norsvästra del står ett gravkapell. Det har putsade fasader, avfärgade i vitt och sadeltak täckt med falsad kopparplåt. Marken väster om kyrkogården ligger lägre och här är kyrkogården utvidgad. Endast en liten del av utvidgningen är ianspråktagen. Här ligger också minneslunden. Beskrivningen kompletteras efter genomförd kyrkogårdsinventering.
21300000004426 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21300000004426 Bebyggelse - anläggning Mjölby kn, HOGSTAD 21:4 HOGSTADS KYRKA HOGSTADS KYRKA FÖRSAMLING 1995 - HOGSTAD BEFOLKNINGSTAL - 1805: 746, 1900: 827, 1995: 558 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger vid ett vägskäl 5 k väster om Mjölby i den fornlämningsrika övergångsbygden i anslutning till Hogstads moderna villasamhälle. På kyrkogården finns ett gravkapell. Församlingshemmet ligger strax utanför kyrkogården. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av rektangulärt långhus med smalare absidförsett kor, sakristia i norr och torn i väster. Den äldsta romanska 1100-talskyrkan, som alltjämt utgör kärnan i anlägg-ningen, bestod ursprungligen av långhusets östli-gaste två travéer samt det nuvarande koret. Sannolikt har långhuset förlängts i väster under 1300-talets första hälft (dendrokronologisk undersökning 2002). Sakristian tillkom på 1400-talet. År 1787 uppfördes tornet. I samband med tornets tillkomst förlades ingången i väster, det medeltida vapenhuset i söder raserades och sydportalen igenmurades. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Fasaderna är vitputsade med rundbågiga fönster. Absiden är artikulerad med lisener och en bågfris längs takfoten. Samtliga yttertak - med undantag av absi-dens kontak - utgörs av sadeltak. Tornet kröns av en huv med lanternin. Kyrkans ingång är sedan 1787 belägen i väster. Kyrkorummet har genomgått åtskilliga förändringar, men an-pass-ningarna till en senare tids behov och smak har gjorts successivt, utan att den romanska karak-tä-ren i de ursprungliga delarna helt gått förlorad. Fragment av figurativa målningar, troligen från 1200-talets förra hälft, har påträffats på långhusväggarna. De finns avtecknade, men inte framtagna. I samband med ombyggnaden 1785 ersattes de medeltida, murade valven med brädvalv, korbågen vidga-des och väggpilastrarna revs, fönstren vidgades och nya togs upp. 1780-talets tunnvalv ersattes 1875 med det nuvarande. Interiören restaurerades 1966 under ledning av arkitekten Kurt von Schmalensee. Ett senmedeltida altarskåp utgör altarprydnad. Den nuvarande predikstolen skänktes till kyrkan 1717 av rusthållaren Måns Jöns-son i Bocketorp. Predikstolen återställdes till ursprungligt skick 1966 efter att då sedan 1875 varit utan sina skulpturer. Bänkinredningen förnyades också 1875. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Kyrkan har kvar sitt medeltida murade altare. Bland de medeltida inventarierna finner vi en romansk dopfunt och flera medeltida trä-skulpturer. En ursprungligen romansk madonna anses ha gjorts om till en Anna-själv-tredje på 1400-talet. I kyrkan finns även en senmede-ltida tronande madonna. Även Jakob d.ä. finns skulpterad och han åberopas dessutom i en 1400-talsinskription på ena av kyrkans båda medel-tida kyrkklockor, vilket gör det sannolikt att han var kyrkans viktigaste titelhelgon. Ett 1300-tals-kru-ci-fix hänger ovan ingången till sakristian. Kyrkans äldsta predikstol från 1500-talets mitt är samtidigt landets äldsta bevarade och förvaras numera i Statens historiska museum, Stockholm. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003; rev. 2004. Kyrkogårdens historik Uppgifter om kyrkogårdens historik har i huvudsak hämtats från Östergötlands länsmuseums topografiska arkiv och bibliotek. Uppgifter om äldre lantmäterikartor är hämtade från Lantmäteriets websida. Det kan antas att kyrkogården växt fram under den första kristna tiden, som en gårdskyrka till en av gårdarna i Hogstad. Dendrokronologiska (årsringsdatering) prover tagna i samband med restaureringen 2002 visar att sannolikt återanvänt timmer från en äldre kyrka ingår i den nuvarande kyrkans konstruktion och att dessa delar till och med är från slutet av 1000-talet (Rapport Feldt i manuskript). Vid samma tillfälle genomfördes arkeologiska undersökningar dels under delar av kyrkans golv och dels ute på kyrkogården. Ansvarig för undersökningarna var Ann- Charlott Feldt, Östergötlands länsmuseum (Feldt, muntlig uppgift och rapport i manuskript). Inne i kyrkan påträffades gravar i två fall. I koret påträffades dels de övre delarna av en gravkammare som byggts i tegel, den undersöktes inte på djupet. I långhusets förlängning åt väster undersöktes en grav med väggar av tunna kalkstenshällar. I graven fanns lämningarna efter en vuxen individ (kvinna). Denna lämnades in situ med undantag för att kraniet togs upp för fotografering samt att en tand togs för 14C-analys. Provet visade att graven var medeltida och dateringen låg på ca 1150 e.Kr1. Graven har återställts och fyllts igen. Stora utrymmen under kyrkans golv är inte undersökta och kan rymma fler medeltida gravar. Schaktet på kyrkogården löpte från koret och ut genom östra porten. Schaktningsdjupet var 0,6 m och berörde endast fyllningsmassor. Sannolikt beror detta på att kyrkogården i samband med att muren uppfördes 1859 också fylldes ut så att kyrkogården kom att ligga ca 0,5-1,0 m över omgivningen. Detta innebär att en stor del av den äldre kyrkogården kan ligga kvar orörd under detta djup. De äldsta bevarade gravvårdarna består av en grupp äldre kalkstensmonument, dels förvarade i vapenhuset i tornets bottenvåning, dels uppställda utmed muren på nya kyrkogården. Flertalet är dokumenterade och avritade av Sune Ljungstedt (se bilaga till denna rapport). Äldst är en smal hög vård som står uppställd mot väggen i vapenhuset. Denna är inte daterad, men hör stilmässigt ihop med den allra äldsta gruppen kalkstensvårdar, troligen 1500-tal eller tidigt 1600-tal. För detta talar bland annat yrkessigillet (grep, för bonde) och stavkorset på vårdens baksida (Ljungstedt, Hogstad 1). Den andra vården i vapenhuset är rest över Arfve Anderson i Mjärdevi, död 1668. I vapenhusets golv ligger också 4 fragmentariska gravvårdar av vilka två ingår i Ljungstedts inventering. Mönsterskrivaren . (oläsligt), död 1698 och comministern Nils Lindberg död 1751. Ytterligare två hällar med text ligger intill men är helt oläsliga på grund av slitage. Av de tre som flyttats till nya kyrkogården är två från 1649 respektive 1700, medan en tredje är oläslig. Från nästan samma tid är två begravningsvapen inne i kyrkan, det ena över landshövdingen mm Udde Ödla, död 1668 och det andra över ryttmästaren Andreas Blomenschiöld stupad 1708 under svenskarnas hopplösa försök att försvara Baltikum mot ryssarna. Åtta vårdar från 1800-talat finns bevarade på ursprunglig plats på kyrkogården, samtliga i kyrkogårdens utkant. De flesta är från den allra sista delen av århundradet men två stycken är från dess mitt. Dels en mycket svårläst liggande häll på vilken det står Forsberg? och årtalet 1846. Den andra en vård med helt modernt utseende (ersatt ?)rest över lantbrukaren C A Pettersson i Lilla Ljuna 1853. En teckning av Simonsson från 1877 visar Hogstads kyrka söderifrån. På bilden syns också södra kyrkogårdsmuren och södra porten. Teckningen är så pass detaljerad att det framgår att det är samma mur som idag. På muren växer en relativt hög häck och inne på kyrkogården ett antal unga träd. Flygfoton över kyrkogården är tagna vid två tillfällen. På fotot från 1935 döljs hela anläggningen av en hög trädkrans och inga slutsatser kan dras av bilden. På bilden från 1954 däremot är större delen av kyrkogården synlig. Här syns också att träden i den dåvarande trädkransen är relativt unga, så en föryngring bör ha skett ganska snart efter det att flygfotot togs 1935. Bilden från 1954 visar att ett stort antal grusade gravar då fanns både väster, öster och söder om kyrkan och att området nordväst om kyrkan bestod av en gräsmatta utan häckar. Utanför kyrkogården i nordväst syns också ett uthus, på den plats där parkeringen utanför nya kyrkogården finns idag. Gravkapellet tillkom på 1950-talet efter ett par donationer och invigdes 1954 av kyrkoherde Harding. En omläggning av den gamla kyrkogården genomfördes 1984. Då försvann större delen av grusgravarna och den gamla allmänna linjen. Den nya kyrkogården invigdes den 1 juni 1987 av biskop Martin Lönnebo. Stenmuren kring denna är till stora delar lagd med sten tagen från den före detta skolan. Samtidigt anlades urnelund och minneslund. I kullen där minneslunden finns har äldre gravstenar bevarats. Län: Östergötland, Kommun: Mjölby http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21300000004426 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21300000004426 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21300000004426 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret - anläggning 1.1 2024-10-23
Mjölby kn, HOGSTAD 21:4 HOGSTADS KYRKA
Hogstads kyrka Hogstad är en medeltida socken och kyrkan är genom dendrokronologisk provtagning, det vill säga analys av träets årsringar, daterad till 1169-70. Kyrkan är byggd i kalksten med långhus, smalare kor och absid. På 1300-talet byggdes kyrkan till åt väster och på 1400-talet byggdes sakristian norr om koret. Liksom tornet från 1787 är sakristian byggd i gråsten. Kyrkans fasader är slätputsade och avfärgade i brutet vitt. Sadeltaken över långhus, kor och sakristia samt absidens valmade tak är täckta med skiffer. Den välvda tornhuven och lanterninens tak är kopparklätt. I de rundbågiga fönsteröppningarna sitter gjutjärnsbågar från 1875. Ingång till kyrkan är genom tornet i väster. Kyrkorummet har huvudsakligen den romanska kyrkans proportioner. Inventarier och fast inredning är framför allt från medeltid, 1700- och 1800-tal. BESKRIVNING AV KYRKOGÅRDEN Hogstads kyrkogård är uppdelad i två distinkta delar. Den gamla kyrkogården är nöjaktigt rektangulär och ligger kring kyrkan. Den är något större i söder och väster än i nord och öster. Kyrkogården är utfylld och ligger ca 0,5-0,8 m över omgivande mark. Den nya kyrkogården är anlagd väster och nordväst om den gamla. Anläggningen är rektangulär i formen och utsträckt i nordsydlig riktning. Allmän karaktär Hogstads kyrkogård är en medelstor landsbygdskyrkogård. Den gamla kyrkogården lades om 1984 och dess inre förändrades i och med att den gamla allmänna linjen och grusgravssystemen togs bort. Istället präglas denna del av rygghäckssystem som norr om kyrkan är långa och raka och söder om kyrkan bildar rektanglar. Längs ytterkanterna finns en del av den ursprungliga karaktären kvar genom samverkan mellan kyrkogårdsmuren från 1859, trädkransen från tidigt 1900-tal och ett relativt stort antal höga smala vårdar från sent 1800-tal och tidigt 1900-tal. Den nya kyrkogården är belägen i väster och består ännu huvudsakligen av ett ramverk, endast tre platser är belagda. Ramverket består av häck, mur och trädkrans. I mitten finns en minneslund kring en kulle uppbyggd av borttagna äldre gravvårdar. Omgärdning Gamla delen Hela kyrkogården omges av en kyrkogårdsmur av sprängd gråsten ca 1,0-1,5 m hög bestående av huvudsakligen 0,2- 1,0 m stor sten. Enstaka sten upp till 0,5x3,3 m. Muren är daterad 1859 strax norr om östra grinden. Kyrkogården har en trädkrans av ca 100 år gamla lindar. I väster 5 st i vardera väderstreck. Längst i nordväst på sträckan mellan gravkapellet och nya kyrkogården finns en 0,7 m hög pinjetallhäck. Nya delen I väster finns en ca 1 m hög halvmur av sprängd sten 0,5-1,0 m stor. Innanför denna finns en 0,7 m hög hasselhäck och en trädkrans bestående av 10 unga oxlar. I norr finns samma mur och häck som i väster. Dessutom en trädkrans av unga oxlar, 4 st. I öster finns den västra muren på den gamla kyrkogården utom längst i norr där den nya kyrkogården är bredare än den gamla. Här finns samma mur och hasselhäck som i norr och väster. I söder finns samma mur och häck som i väster. I trädkransen finns 4 unga oxlar. Utanför muren växer ett flertal syrener. Ingångar Gamla delen. Den gamla kyrkogården har ingångar i alla väderstreck. Den västra ingången är nykonstruerad efter tillkomsten av den nya kyrkogården. Den består av en enkel öppning i muren. I norr finns en grind intill gravkapellet. Grinden är en dubbelgrind i smidesjärn med spjälornament i en nivå. Ovanpå grindens krön finns spiralornament. Stolparna är fyrsidiga enkla granitstolpar. Den östra ingången är försedd med en likadan grind som den norra. Den östra är dock något bredare. Grindstolparna är likaledes enkla fyrsidiga granitstolpar. Den södra ingången finns avritad av Simonsson på 1870-talet och samma grind sitter där ännu. Den är en enkelgrind av samma utförande som den norra och östra grinden. Den är försedd med samma slags grindstolpar. Bakom grinden löper en trappa om sex steg i granit upp på kyrkogården. Det är troligt att murar och grindar är tillkomna i ett och samma sammanhang 1859. Nya delen Till den nya kyrkogården finns tre ingångar, en huvudingång i nordöst, en mindre variant av samma grind i söder och ingången till gamla kyrkogården. Huvudgrinden vänder sig mot parkeringen öster om den nordligaste delen av nya kyrkogården. Grinden är en dubbelgrind i smide med ornament i två nivåer, underst enkla spjälor, över detta ett parti med ett kors i mitten och strålar ut från detta. Grinden står mellan fyrsidiga stolpar av röd granit med avfasade kanter. I söder finns en enkelgrind av samma utförande, mellan stolpar av järn. Vegetation Förutom det som redan beskrivits i kapitlet om omgärdningen finns häcksystem inne på kyrkogården. Den gamla kyrkogårdens inre delar kan delas i fyra delar efter grusgångarnas placering. På den sydvästligaste delen finns fyra rygghäckar samt en vinkelställd häck som följer gräsmattans utsida. Den vinkelställda häcken är en 0,4 m hög hagtorn och de nordsydligt löpande rygghäckarna är från väster; en låg nedklippt häck, en ca 0,4 m hög spirea, en låg nedklippt häck samt en 0,4 m hög spirea. På den nordvästra gräsmattan finns en nordsydligt löpande 0,4 m hög tuja och en östvästligt löpande låg spirea. Samma låga spirea löper också i mitten av den långsmala gräsmattan norr om kyrkan. Invid norra ingången löper också en vinkelställd 0,5 m hög spirea. I den sydöstra delen bildar två häckar en kvadrat. Den norra och östra sidan av kvadraten består av en 0,4 m hög idegran och den södra och västa sidan av en lika hög spirea. Den nya kyrkogården delas i tre ungefär lika stora kvadrater. Den nordligaste av dessa har vegetation endast i omgärdningen men begränsas mot söder av en 0,8 m hög häck av pinjetall. I den mellersta delen finns en öppen gräsmatta, men mot asfaltgången längst i väst står en häck av flera olika slag, från norr först röd cornister, sedan oxbär, så ölandstok, spirea och slutligen gullregn. Den sydligaste gräsmattan delas på mitten av en 0,5 m hög pinjehäck På samma sätt som på den mellersta delen finns en häck av blandat innehåll mot vägen i väster, från norr gullregn, spirea, ölandstok, oxbär och slutligen röd cornister. Kring kullen i minneslunden växer fyra nyplanterade träd. Gångsystem Gångsystemen består på gamla kyrkogården huvudsakligen av naturgrus, vissa delar har dock handikappanpassats och därför asfalterats eller belagts med plattor. Gångarna på nya kyrkogården är alla asfalterade. Gångarna löper från samtliga ingångar in mot kyrkan i mitten. Dessutom finns en kringgående gång runt hela kyrkogården, lämnande en gravrad utanför. En grusgång löper runt kyrkan. På södra sidan lämnas dock en gräsmatta mellan kyrkan och gången. Inne i den sydvästra gräsmattan finns en grusad gång mellan ett par av gravraderna. Gångarna som leder in från de östra, norra och södra grindarna är belagda med plattor i mitten och leder fram till en plattsatt plan framför kyrkans västingång. Från denna leder en asfalterad gång fram till och ut på nya kyrkogården. På nya kyrkogården löper den asfalterade gången runt hela anläggningens utkant. Två östvästligt löpande gångar delar in ytan i tre delar. Gravvårdstyper Trots omläggningen 1984 syns fortfarande spår av en ståndsindelad kyrkogård i och med att det i kyrkogårdens utkanter finns kvar en del höga smala vårdar från det sena 1800-talet och tidiga 1900-talet. Två av de äldsta gravvårdarna på ursprunglig plats är liggande sarkofagliknande stenar. En avvikande gravvård har också fått formen av en romersk-etruskisk klippgrav. Kyrkogårdens inre är dock starkt förändrat och av det stora antal stenramsgravar som syns på flygbilden från 1954 finns endast 4 st kvar. En av gravvårdarna, lämpligen vården över en smidesmästare, är ett smitt järnkors. Den nya kyrkogården innehåller endast 3 helt moderna vårdar. Titlar på gravstenarna säger ofta mycket om bygdens karaktär. I Hogstad är 54 gravvårdar försedda med titlar. Dessa uppvisar stor variation. Huvuddelen speglar socknens lantliga karaktär, men en stor spridning på olika delar av samhället visar också på närheten till staden Mjölby. Av de rent lantliga titlarna är 23, dvs nämrare hälften av alla vårdar med titlar, resta över lantbrukare eller hemmansägare och ytterligare 1 över en trädgårdsmästare. Till de rent lantliga titlarna hör också förtroendemän av olika slag. I Hogstad finns 2 häradsdomare, 1 häradshövding, 1 nämndeman och 1 riksdagsman. Till gruppen hör sannolikt också de 2 vårdar med titeln änkefru som finns. Kyrkan, skolan och militären representeras av 4 kyrkvärdar, 1 kantor, 1 komminister, 1 kyrkvaktmästare, 1 löjtnant, 1 kapten och 1 lärarinna. Närheten till staden signaleras av de relativt många näringsidkare och akademiker som finns på kyrkogården, samtliga förekommer endast 1 gång, handelsidkerskan, köpman, apotekare, fabrikör, ingenjör, arkitekt SAR, 1:e byråsekreterare, avdelningschef och juris doktor. Slutligen finns också en del hantverkare, 2 smides/smedmästare, 1 murare, 1 skräddarmästare och 1 verkmästare. Minneslund Minneslunden är placerad i den västligaste delen av den nya kyrkogården mitt för tornet. Lunden är skapad samtidigt med nya kyrkogården. Den västra gången gör en halvcirkelformad sväng åt öster och lämnar därmed en yta för lunden. Mitt på ytan finns en mindre kulle på vilken ett naturstensblock med texten minneslund satts upp. Kring detta finns fyra höga smala idegranar samt en lägre rabatt av tuja. Framför blocket finns en blomsterrabatt. Runt mittarrangemanget finns fyra nyplanterade träd. Byggnader I norra muren direkt väster om norra ingången finns gravkapellet. Detta invigdes 1954. Kapellet är gråvitrappat och har ett falsat svart plåttak. In mot kyrkogården finns en mörkbrunt betsad dubbelport med smidda beslag. Utanför östra muren finns en äldre uthusbyggnad i vilken det ryms redskapsförråd med mera. Byggnaden är en rödmyllad panelad byggnad med vitmålade vindskivor och fönsterdetaljer och svarta portar. Taket är lagt med tvåkupigt tegel.
FÖRSAMLING 1995 - HOGSTAD BEFOLKNINGSTAL - 1805: 746, 1900: 827, 1995: 558 FÖRSAMLINGSHISTORIK - Medeltida socken. LÄGE OCH OMGIVNING - Kyrkan ligger vid ett vägskäl 5 k väster om Mjölby i den fornlämningsrika övergångsbygden i anslutning till Hogstads moderna villasamhälle. På kyrkogården finns ett gravkapell. Församlingshemmet ligger strax utanför kyrkogården. RASERAD KYRKA / RUIN - DEN BEFINTLIGA KYRKANS PLANUTVECKLING - Den murade kyrkan består av rektangulärt långhus med smalare absidförsett kor, sakristia i norr och torn i väster. Den äldsta romanska 1100-talskyrkan, som alltjämt utgör kärnan i anlägg-ningen, bestod ursprungligen av långhusets östli-gaste två travéer samt det nuvarande koret. Sannolikt har långhuset förlängts i väster under 1300-talets första hälft (dendrokronologisk undersökning 2002). Sakristian tillkom på 1400-talet. År 1787 uppfördes tornet. I samband med tornets tillkomst förlades ingången i väster, det medeltida vapenhuset i söder raserades och sydportalen igenmurades. EXTERIÖR OCH INTERIÖR - Fasaderna är vitputsade med rundbågiga fönster. Absiden är artikulerad med lisener och en bågfris längs takfoten. Samtliga yttertak - med undantag av absi-dens kontak - utgörs av sadeltak. Tornet kröns av en huv med lanternin. Kyrkans ingång är sedan 1787 belägen i väster. Kyrkorummet har genomgått åtskilliga förändringar, men an-pass-ningarna till en senare tids behov och smak har gjorts successivt, utan att den romanska karak-tä-ren i de ursprungliga delarna helt gått förlorad. Fragment av figurativa målningar, troligen från 1200-talets förra hälft, har påträffats på långhusväggarna. De finns avtecknade, men inte framtagna. I samband med ombyggnaden 1785 ersattes de medeltida, murade valven med brädvalv, korbågen vidga-des och väggpilastrarna revs, fönstren vidgades och nya togs upp. 1780-talets tunnvalv ersattes 1875 med det nuvarande. Interiören restaurerades 1966 under ledning av arkitekten Kurt von Schmalensee. Ett senmedeltida altarskåp utgör altarprydnad. Den nuvarande predikstolen skänktes till kyrkan 1717 av rusthållaren Måns Jöns-son i Bocketorp. Predikstolen återställdes till ursprungligt skick 1966 efter att då sedan 1875 varit utan sina skulpturer. Bänkinredningen förnyades också 1875. ÖVRIGA UPPLYSNINGAR - Kyrkan har kvar sitt medeltida murade altare. Bland de medeltida inventarierna finner vi en romansk dopfunt och flera medeltida trä-skulpturer. En ursprungligen romansk madonna anses ha gjorts om till en Anna-själv-tredje på 1400-talet. I kyrkan finns även en senmede-ltida tronande madonna. Även Jakob d.ä. finns skulpterad och han åberopas dessutom i en 1400-talsinskription på ena av kyrkans båda medel-tida kyrkklockor, vilket gör det sannolikt att han var kyrkans viktigaste titelhelgon. Ett 1300-tals-kru-ci-fix hänger ovan ingången till sakristian. Kyrkans äldsta predikstol från 1500-talets mitt är samtidigt landets äldsta bevarade och förvaras numera i Statens historiska museum, Stockholm. Uppgifterna är sammanställda av Forskningsprojektet Sockenkyrkorna. Kulturarv och bebyggelsehistoria 2000; rev. 2003; rev. 2004.
Se ovan: Historik - hämtad från Sockenkyrkorna. Kulturarv och Bebyggelsehistoria / Riksantikvarieämbetets Byggnadsregister
Kyrkogårdens historik Uppgifter om kyrkogårdens historik har i huvudsak hämtats från Östergötlands länsmuseums topografiska arkiv och bibliotek. Uppgifter om äldre lantmäterikartor är hämtade från Lantmäteriets websida. Det kan antas att kyrkogården växt fram under den första kristna tiden, som en gårdskyrka till en av gårdarna i Hogstad. Dendrokronologiska (årsringsdatering) prover tagna i samband med restaureringen 2002 visar att sannolikt återanvänt timmer från en äldre kyrka ingår i den nuvarande kyrkans konstruktion och att dessa delar till och med är från slutet av 1000-talet (Rapport Feldt i manuskript). Vid samma tillfälle genomfördes arkeologiska undersökningar dels under delar av kyrkans golv och dels ute på kyrkogården. Ansvarig för undersökningarna var Ann- Charlott Feldt, Östergötlands länsmuseum (Feldt, muntlig uppgift och rapport i manuskript). Inne i kyrkan påträffades gravar i två fall. I koret påträffades dels de övre delarna av en gravkammare som byggts i tegel, den undersöktes inte på djupet. I långhusets förlängning åt väster undersöktes en grav med väggar av tunna kalkstenshällar. I graven fanns lämningarna efter en vuxen individ (kvinna). Denna lämnades in situ med undantag för att kraniet togs upp för fotografering samt att en tand togs för 14C-analys. Provet visade att graven var medeltida och dateringen låg på ca 1150 e.Kr1. Graven har återställts och fyllts igen. Stora utrymmen under kyrkans golv är inte undersökta och kan rymma fler medeltida gravar. Schaktet på kyrkogården löpte från koret och ut genom östra porten. Schaktningsdjupet var 0,6 m och berörde endast fyllningsmassor. Sannolikt beror detta på att kyrkogården i samband med att muren uppfördes 1859 också fylldes ut så att kyrkogården kom att ligga ca 0,5-1,0 m över omgivningen. Detta innebär att en stor del av den äldre kyrkogården kan ligga kvar orörd under detta djup. De äldsta bevarade gravvårdarna består av en grupp äldre kalkstensmonument, dels förvarade i vapenhuset i tornets bottenvåning, dels uppställda utmed muren på nya kyrkogården. Flertalet är dokumenterade och avritade av Sune Ljungstedt (se bilaga till denna rapport). Äldst är en smal hög vård som står uppställd mot väggen i vapenhuset. Denna är inte daterad, men hör stilmässigt ihop med den allra äldsta gruppen kalkstensvårdar, troligen 1500-tal eller tidigt 1600-tal. För detta talar bland annat yrkessigillet (grep, för bonde) och stavkorset på vårdens baksida (Ljungstedt, Hogstad 1). Den andra vården i vapenhuset är rest över Arfve Anderson i Mjärdevi, död 1668. I vapenhusets golv ligger också 4 fragmentariska gravvårdar av vilka två ingår i Ljungstedts inventering. Mönsterskrivaren . (oläsligt), död 1698 och comministern Nils Lindberg död 1751. Ytterligare två hällar med text ligger intill men är helt oläsliga på grund av slitage. Av de tre som flyttats till nya kyrkogården är två från 1649 respektive 1700, medan en tredje är oläslig. Från nästan samma tid är två begravningsvapen inne i kyrkan, det ena över landshövdingen mm Udde Ödla, död 1668 och det andra över ryttmästaren Andreas Blomenschiöld stupad 1708 under svenskarnas hopplösa försök att försvara Baltikum mot ryssarna. Åtta vårdar från 1800-talat finns bevarade på ursprunglig plats på kyrkogården, samtliga i kyrkogårdens utkant. De flesta är från den allra sista delen av århundradet men två stycken är från dess mitt. Dels en mycket svårläst liggande häll på vilken det står Forsberg? och årtalet 1846. Den andra en vård med helt modernt utseende (ersatt ?)rest över lantbrukaren C A Pettersson i Lilla Ljuna 1853. En teckning av Simonsson från 1877 visar Hogstads kyrka söderifrån. På bilden syns också södra kyrkogårdsmuren och södra porten. Teckningen är så pass detaljerad att det framgår att det är samma mur som idag. På muren växer en relativt hög häck och inne på kyrkogården ett antal unga träd. Flygfoton över kyrkogården är tagna vid två tillfällen. På fotot från 1935 döljs hela anläggningen av en hög trädkrans och inga slutsatser kan dras av bilden. På bilden från 1954 däremot är större delen av kyrkogården synlig. Här syns också att träden i den dåvarande trädkransen är relativt unga, så en föryngring bör ha skett ganska snart efter det att flygfotot togs 1935. Bilden från 1954 visar att ett stort antal grusade gravar då fanns både väster, öster och söder om kyrkan och att området nordväst om kyrkan bestod av en gräsmatta utan häckar. Utanför kyrkogården i nordväst syns också ett uthus, på den plats där parkeringen utanför nya kyrkogården finns idag. Gravkapellet tillkom på 1950-talet efter ett par donationer och invigdes 1954 av kyrkoherde Harding. En omläggning av den gamla kyrkogården genomfördes 1984. Då försvann större delen av grusgravarna och den gamla allmänna linjen. Den nya kyrkogården invigdes den 1 juni 1987 av biskop Martin Lönnebo. Stenmuren kring denna är till stora delar lagd med sten tagen från den före detta skolan. Samtidigt anlades urnelund och minneslund. I kullen där minneslunden finns har äldre gravstenar bevarats.