21400000549694 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000549694 Bebyggelse - byggnad NÄSSJÖ KYRKAN 4 - husnr 1 NÄSSJÖ KYRKA (NÄSSJÖ STADSKYRKA) Vid invigningen och fram till 1926 användes i nya kyrkan det gamla altarkorset från gamla kyrkan, ett typiskt klassiserande enkelt kors med svepeduk hängande över sig. På grund av förseningen väntade man med att måla koret och detta färdigställdes istället under 1910. Konstnären Knut Lindblom i Stockholm gjorde ett för kyrkans stil passande nygotiskt måleri med tre änglar i helfigur ovanför de tre fönsteröppningarna. Nedre delen av väggarna i koret närmast golvet försågs med draperimålningar och triumfbågen försågs med en riklig dekor och en dekorbård med texten Kristus har älskat församlingen och utgifvit sig sjelf för henne. 1926 genomgår kyrkan de första omfattande förändringarna. Den nygotik som redan vid uppförandet var något omodern försökte man nu ytterligare mildra genom att måla över all dekor i koret. Dessutom tyckte man att korets färgsättning illa passade med den övriga färgsättning med ljusgula väggfält och röda tegelbågar och inredning. Istället målades en mer tidsenlig stiliserad blomsterdekor i marmorerade fält i en mjukare och varmare färgskala som bättre harmonierade med övriga kyrkorummet. Det mittersta korfönstret murades igen och det nyklassicistiska korset ersattes av ett nytillverkat altarskåp med tre målningar. Över den mittersta målades över det igenmurade fönstret ett stort grekiskt kors inskrivet i en cirkel. Mitt över triumfbågen placerades på medeltida sätt en tvärbalk med det medeltida krucifix som tidigare suttit i Nässjös gamla kyrka. Andra ändringar som gjordes omfattade ommålning av den ekgula bänkinredningen (till en brun-grön-svart marmorering), predikstolen fick ett ljudtak liksom dopfunten en baldakin. 1946 gjordes ett omfattande restaureringsprogram för kyrkan. Enligt planerna skulle kyrkan bland annat målas om, korets fönster muras igen och två nya halvfönster tas upp i norr och söder. Programmet genomfördes aldrig i sin helhet och omfattningen är osäker troligen begränsades arbetena till någon form av ljusare ommålning av långhusets valv. 1958 byttes den ursprungliga orgeln ut mot en ny och modern, tillverkad av orgelbyggaren Hammarberg, med fasad ritad av arkitekt Torsten Leon Nilsson. Den nya orgeln har 30 stämmor och sammanlagt 1800 pipor. Nästa renoveringsprogram som upprättades 1961 blev mer genomgripande och utfördes också i sin helhet. Korets mittfönster togs nu upp och i de tre fönstren sattes nya glasmålningar in, i en teknik med hugget arkitekturglas i s. k. glashällsteknik. De är utförda av konstnär Elis Lundqvist, Huskvarna som för övrigt anses som den som införde tekniken till Sverige på 1950- talet. Det gamla altaret med triptyken av Gunnar Erik Ström flyttas upp på orgelläktaren och ersättes i koret av ett murat altare, koret målas ljusare men dekoren från 1926 behålls. Ändringar under 1900-talets senare del omfattar främst en ny kororgel (1962) och ändringar av utrymmen i anslutning till vapenhuset och sakristian. 1971 flyttades den gamla medeltida dopfunten tillbaka till Nässjö gamla kyrka och ersattes av en nytillverkad. 2000 genomgick kyrkan igen en invändig restaurering som nu syftade till att återgå till ursprunglig färgsättningen i så stor omfattning som möjligt. I bevarade och orörda skrubbar hittades en del ytor som inte målats över, båda vad gäller snickerier och väggytor. Ett nytt altare sattes också upp i kyrkan vid denna restaurering, kyrkans fjärde sedan dess invigning. Problem med söndervittrat fasadtegel gjorde sig påmint redan under 1930-talet, och återigen 2003 då främst delar av tornet murades om. Län: Jönköping, Kommun: Nässjö, Landskap: Småland, Socken: Nässjö , Stift: Växjö stift, Församling: Nässjö församling Nybyggnadsår: 1907 - 1909 14.695065144971633,57.65737769362567 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000549694 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000549694 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000549694 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17
Vid invigningen och fram till 1926 användes i nya kyrkan det gamla altarkorset från gamla kyrkan, ett typiskt klassiserande enkelt kors med svepeduk hängande över sig. På grund av förseningen väntade man med att måla koret och detta färdigställdes istället under 1910. Konstnären Knut Lindblom i Stockholm gjorde ett för kyrkans stil passande nygotiskt måleri med tre änglar i helfigur ovanför de tre fönsteröppningarna. Nedre delen av väggarna i koret närmast golvet försågs med draperimålningar och triumfbågen försågs med en riklig dekor och en dekorbård med texten Kristus har älskat församlingen och utgifvit sig sjelf för henne. 1926 genomgår kyrkan de första omfattande förändringarna. Den nygotik som redan vid uppförandet var något omodern försökte man nu ytterligare mildra genom att måla över all dekor i koret. Dessutom tyckte man att korets färgsättning illa passade med den övriga färgsättning med ljusgula väggfält och röda tegelbågar och inredning. Istället målades en mer tidsenlig stiliserad blomsterdekor i marmorerade fält i en mjukare och varmare färgskala som bättre harmonierade med övriga kyrkorummet. Det mittersta korfönstret murades igen och det nyklassicistiska korset ersattes av ett nytillverkat altarskåp med tre målningar. Över den mittersta målades över det igenmurade fönstret ett stort grekiskt kors inskrivet i en cirkel. Mitt över triumfbågen placerades på medeltida sätt en tvärbalk med det medeltida krucifix som tidigare suttit i Nässjös gamla kyrka. Andra ändringar som gjordes omfattade ommålning av den ekgula bänkinredningen (till en brun-grön-svart marmorering), predikstolen fick ett ljudtak liksom dopfunten en baldakin. 1946 gjordes ett omfattande restaureringsprogram för kyrkan. Enligt planerna skulle kyrkan bland annat målas om, korets fönster muras igen och två nya halvfönster tas upp i norr och söder. Programmet genomfördes aldrig i sin helhet och omfattningen är osäker troligen begränsades arbetena till någon form av ljusare ommålning av långhusets valv. 1958 byttes den ursprungliga orgeln ut mot en ny och modern, tillverkad av orgelbyggaren Hammarberg, med fasad ritad av arkitekt Torsten Leon Nilsson. Den nya orgeln har 30 stämmor och sammanlagt 1800 pipor. Nästa renoveringsprogram som upprättades 1961 blev mer genomgripande och utfördes också i sin helhet. Korets mittfönster togs nu upp och i de tre fönstren sattes nya glasmålningar in, i en teknik med hugget arkitekturglas i s. k. glashällsteknik. De är utförda av konstnär Elis Lundqvist, Huskvarna som för övrigt anses som den som införde tekniken till Sverige på 1950- talet. Det gamla altaret med triptyken av Gunnar Erik Ström flyttas upp på orgelläktaren och ersättes i koret av ett murat altare, koret målas ljusare men dekoren från 1926 behålls. Ändringar under 1900-talets senare del omfattar främst en ny kororgel (1962) och ändringar av utrymmen i anslutning till vapenhuset och sakristian. 1971 flyttades den gamla medeltida dopfunten tillbaka till Nässjö gamla kyrka och ersattes av en nytillverkad. 2000 genomgick kyrkan igen en invändig restaurering som nu syftade till att återgå till ursprunglig färgsättningen i så stor omfattning som möjligt. I bevarade och orörda skrubbar hittades en del ytor som inte målats över, båda vad gäller snickerier och väggytor. Ett nytt altare sattes också upp i kyrkan vid denna restaurering, kyrkans fjärde sedan dess invigning. Problem med söndervittrat fasadtegel gjorde sig påmint redan under 1930-talet, och återigen 2003 då främst delar av tornet murades om.
Arkitekturbunden utsmyckning - måleri, interiör
Murverk - Tegel, Murverk - Tegel, kryssförband
Kor - Öster, Torn - Väster, Sakristia - Söder, Torn - Sidoställt, Kor - Polygonalt, Kor - Smalare, Vapenhus - Söder
Nässjö nya kyrka är en enskeppig salskyrka i nygotisk stil, uppförd i sydväst-nordostlig riktning på en höjd norr om Nässjö centrum. Kyrkan har två torn i väster, ett mindre i nordvästra hörnet som leder upp till orgelläktaren och ett större resligt torn i sydvästra hörnet med en spetsig spira. I öster finns kor med utbyggnader i norr för sakristia och i söder för ett mindre kapell, det s.k. Marcuskapellet. Fasaderna är murade i kryssförband med rött fasadtegel från Börringe tegelbruk, senare kompletterade med frostbeständigt tegel från Minnesberg. Det högresta sadeltaket är lagt med skiffer, medan tornspirorna är klädda med kopparplåt. Kyrkan är uppförd i vad som kallas baltisk tegelgotik, men skiljer sig främst i västpartiet från de tidigare versionerna. Västpartiet är uppdelat i tre delar; ett lägre torn i norr, ett gavelparti med dubbla trappstegsgalar i mitten och ett högt torn med ljudlouckor i söder. Huvudingång finns i mittpartiet samt i det södra tornets södra fasad, idag används huvudsakligen den södra ingången i tornet pga av drag när den västra ingången hålls öppen. Fasaderna artikuleras stiltypiskt med strävpelare på långsidorna (täckta med skiffer), trappstegsgavlar, spetsbågsmotiv i fönster- och dörrvalv, profiltegel i valv och listverk, rundbågsmotiv i friser. Kyrkan vilar på en sockel av släthuggen röd granit. Exteriören är välbevarad och har inte genomgått några större förändringar. Ändringar rör främst underhåll i samband med takomläggning då skiffer på sakristian och markuskapellet ersatts av plåt, samt en del utbyte av söndervittrat tegel.