En träkyrka uppfördes under medeltiden, den byggdes strax sydväst om den nuvarande kyrkobyggnaden. Den medeltida dopfunten av sandsten finns fortfarande bevarad. I övrigt är litet känns om den tidigkristna historien. År 1687 gjordes en ombyggnad i kyrkan då en läktare uppfördes, några år senare införskaffades ett nytt altarskåp som enligt uppgift skall varit tillverkat av kyrkomålaren och skulptören Colombus. Ett invändigt dekorationsmåleri utfördes 1720 av målare Brackwagen från Växjö, efter det finns inte mycket skrivet om kyrkan men dess underhåll synes blivit eftersatt då diskussioner rörande en ny kyrkobyggnad växer sig allt starkare kring det tidiga 1800-talet. År 1829 gav församlingen länsbyggmästare Carl Robert Palmér uppdraget att göra ett förslag till en ny kyrkobyggnad. Från Överintendentsämbetet i Stockholm lät man arkitekt Carl Gustaf Blom Carlsson upprätta ett alternativt förslag vilket efter invändningar från församlingen omarbetades mer likt Palmérs förslag. Den nya kyrkan uppfördes under perioden 1832-35 med just Palmér som byggmästare och i samband med uppförandet av kyrkan revs den gamla medeltida träkyrkan tillsammans med sin fristående klockstapel. Invigningen av den nya kyrkan skedde 1837. Redan tidigt verkar det som kyrkan led av en svår fuktproblematik, år 1835 då kyrkan just färdigställts behövdes det göras putslagningar på fasaderna. År 1840 fick nya reparationer göras då kyrkan ånyo hade stora fuktskador. Fyra år senare rämnade storklockan och den blev då omgjuten av M R Rönnholm i Jönköping. En orgel tillverkade av orgelbyggaren Johannes Magnusson, Nässja Lemnhult, införskaffades 1865. Ursprungligen hade kyrkan en spåntäckning vilken 1924 ersattes med ett svartmålat galvaniserat plåttak. En restaurering utfördes 1924-25 efter program av arkitekt Anders Roland, Stockholm. Kyrkans golv plockades upp och de underliggande jordmassorna bortschaktades innan ett nytt golv lades in. Vid norra långhusväggen murades en fönsteröppning igen och vid dess plats ställdes en järnkamin. I vapenhuset ersattes det befintliga golvet med ett klinkergolv som lades på ett nytt undergolv av betong. Fönstren renoverades och nya innerfönster monterades. Till sakristian utfördes en ny ingång vid dess norra sida. En ny bänkinredning utfördes där dörrarna återanvändes. En ny predikstol utfördes, den gjordes i samma stil som den gamla men in mindre format. Altarbordet var rötskadat och ersattes med ett nytt. Väggarna putslagades både invändigt och utvändigt innan de avfärgades. En ny altarmålning ersatte det ursprungliga svepekorset som flyttades upp på vinden. En ny restaurering genomfördes 1958 under ledning av Per Persson, Tranås. Utvändigt blästrades väggarna innan de omputsades och avfärgades i en gulvit ton. Portarna målades i en mörkgrön kulör och även taket målades i en grönaktig ton. Tornkorset med glob omförgylldes. Invändigt installerades ett nytt el- och värmesystem och i samband med att järnkaminen revs ur kyrkan återupptogs fönsteröppningen i norra långhusväggen. I sakristian tillkom en ny skåpsinredning och taket under läktaren, predikstolen med ljudtak ommålades med oljefärg, äggoljetempera. Altaruppställningen, pelarna och läktarfasaden rengjordes och ommålades, förgyllda delar bättrades och kompletterades. De murade innerväggarna omkalkades. Året efter restaureringen renoverades orgeln av O Rydén. Tio år efter restaureringen var fasaderna återigen i behov av renovering vilken genomfördes under ledning av byggmästare N Steen, Eksjö, tillsammans med målarmästare B Håkansson, Barkeryd. Den lösa putsen knackades ned och fasaderna blästrades innan de putslagades med kalkbruk och avfärgades med KEIM-silikatfärg. Taket och snickerierna sågs över och bättringsmålades. År 1975 renoverades orgeln av orgelbyggare J Künkels orgelverkstad och tio år senare gjordes en restaurering efter program av Byggnadsbyrån AB, Vetlanda. Fasaderna blästrades, lagades och avfärgades med KC-färg. Taket ommålades och lanterninen, fönster och portar ommålades i vitt och grått. Invändigt slipades och lackades golvet i kyrkorummet och en läktarunderbyggnad utfördes med skärmar mot kyrkorummet. Innerväggarna kalkades. Den senaste restaureringen utfördes 1999 efter program av Roland Karlsson, AB Karlssons Fasadrenovering I Ädelfors. Vid restaureringen togs all lös puts ned och lagades upp. Fasaderna spritputsades och avfärgades med kalkfärg våt. Plåttaket samt fönster, stuprör, takfot och portar ommålades och tornluckorna tjärades. Fuktproblematiken har medfört att kyrkan under hela sin historia krävt omfattande putsarbeten. Trots flera försök att komma tillrätta med fuktvandringen har detta ännu inte lösts tillfredställande. Initiativ har på senare år tagits att utföra en omfattande undersökning av de problem som föreligger.
Sakristia - Norr, Kor - Fullbrett, Sakristia - Norr, Kor - Rakt, Kor - Norr, Torn - Söder, Torn - Söder
Murverk - Natursten, Murverk - Natursten
21400000443010 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000443010 Bebyggelse - byggnad VETLANDA SOLBERGA 3:1 - husnr 1 SÖDRA SOLBERG KYRKA En träkyrka uppfördes under medeltiden, den byggdes strax sydväst om den nuvarande kyrkobyggnaden. Den medeltida dopfunten av sandsten finns fortfarande bevarad. I övrigt är litet känns om den tidigkristna historien. År 1687 gjordes en ombyggnad i kyrkan då en läktare uppfördes, några år senare införskaffades ett nytt altarskåp som enligt uppgift skall varit tillverkat av kyrkomålaren och skulptören Colombus. Ett invändigt dekorationsmåleri utfördes 1720 av målare Brackwagen från Växjö, efter det finns inte mycket skrivet om kyrkan men dess underhåll synes blivit eftersatt då diskussioner rörande en ny kyrkobyggnad växer sig allt starkare kring det tidiga 1800-talet. År 1829 gav församlingen länsbyggmästare Carl Robert Palmér uppdraget att göra ett förslag till en ny kyrkobyggnad. Från Överintendentsämbetet i Stockholm lät man arkitekt Carl Gustaf Blom Carlsson upprätta ett alternativt förslag vilket efter invändningar från församlingen omarbetades mer likt Palmérs förslag. Den nya kyrkan uppfördes under perioden 1832-35 med just Palmér som byggmästare och i samband med uppförandet av kyrkan revs den gamla medeltida träkyrkan tillsammans med sin fristående klockstapel. Invigningen av den nya kyrkan skedde 1837. Redan tidigt verkar det som kyrkan led av en svår fuktproblematik, år 1835 då kyrkan just färdigställts behövdes det göras putslagningar på fasaderna. År 1840 fick nya reparationer göras då kyrkan ånyo hade stora fuktskador. Fyra år senare rämnade storklockan och den blev då omgjuten av M R Rönnholm i Jönköping. En orgel tillverkade av orgelbyggaren Johannes Magnusson, Nässja Lemnhult, införskaffades 1865. Ursprungligen hade kyrkan en spåntäckning vilken 1924 ersattes med ett svartmålat galvaniserat plåttak. En restaurering utfördes 1924-25 efter program av arkitekt Anders Roland, Stockholm. Kyrkans golv plockades upp och de underliggande jordmassorna bortschaktades innan ett nytt golv lades in. Vid norra långhusväggen murades en fönsteröppning igen och vid dess plats ställdes en järnkamin. I vapenhuset ersattes det befintliga golvet med ett klinkergolv som lades på ett nytt undergolv av betong. Fönstren renoverades och nya innerfönster monterades. Till sakristian utfördes en ny ingång vid dess norra sida. En ny bänkinredning utfördes där dörrarna återanvändes. En ny predikstol utfördes, den gjordes i samma stil som den gamla men in mindre format. Altarbordet var rötskadat och ersattes med ett nytt. Väggarna putslagades både invändigt och utvändigt innan de avfärgades. En ny altarmålning ersatte det ursprungliga svepekorset som flyttades upp på vinden. En ny restaurering genomfördes 1958 under ledning av Per Persson, Tranås. Utvändigt blästrades väggarna innan de omputsades och avfärgades i en gulvit ton. Portarna målades i en mörkgrön kulör och även taket målades i en grönaktig ton. Tornkorset med glob omförgylldes. Invändigt installerades ett nytt el- och värmesystem och i samband med att järnkaminen revs ur kyrkan återupptogs fönsteröppningen i norra långhusväggen. I sakristian tillkom en ny skåpsinredning och taket under läktaren, predikstolen med ljudtak ommålades med oljefärg, äggoljetempera. Altaruppställningen, pelarna och läktarfasaden rengjordes och ommålades, förgyllda delar bättrades och kompletterades. De murade innerväggarna omkalkades. Året efter restaureringen renoverades orgeln av O Rydén. Tio år efter restaureringen var fasaderna återigen i behov av renovering vilken genomfördes under ledning av byggmästare N Steen, Eksjö, tillsammans med målarmästare B Håkansson, Barkeryd. Den lösa putsen knackades ned och fasaderna blästrades innan de putslagades med kalkbruk och avfärgades med KEIM-silikatfärg. Taket och snickerierna sågs över och bättringsmålades. År 1975 renoverades orgeln av orgelbyggare J Künkels orgelverkstad och tio år senare gjordes en restaurering efter program av Byggnadsbyrån AB, Vetlanda. Fasaderna blästrades, lagades och avfärgades med KC-färg. Taket ommålades och lanterninen, fönster och portar ommålades i vitt och grått. Invändigt slipades och lackades golvet i kyrkorummet och en läktarunderbyggnad utfördes med skärmar mot kyrkorummet. Innerväggarna kalkades. Den senaste restaureringen utfördes 1999 efter program av Roland Karlsson, AB Karlssons Fasadrenovering I Ädelfors. Vid restaureringen togs all lös puts ned och lagades upp. Fasaderna spritputsades och avfärgades med kalkfärg våt. Plåttaket samt fönster, stuprör, takfot och portar ommålades och tornluckorna tjärades. Fuktproblematiken har medfört att kyrkan under hela sin historia krävt omfattande putsarbeten. Trots flera försök att komma tillrätta med fuktvandringen har detta ännu inte lösts tillfredställande. Initiativ har på senare år tagits att utföra en omfattande undersökning av de problem som föreligger. Län: Jönköping, Kommun: Vetlanda, Landskap: Småland, Socken: Södra Solberga , Stift: Växjö stift, Församling: Korsberga församling Nybyggnadsår: 1823 - 1835 15.044853172397412,57.24203005279053 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000443010 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000443010 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000443010 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17