Murverk - Natursten, Murverk - Natursten
Den gamla kyrkan var en medeltida stenkyrka, tillbyggd med korsarm och torn av trä på 1700-talet. 1837 tog biskop Esaias Tegnér initiativ till beslut om nybyggnad emedan kyrkan var såväl otillräcklig för folkmängden som förfallen. Uppförandet skedde 1845- 46. Byggmästare var Jonas Jonsson från Stockholm, bördig från socknen. Hans ritning modifi erades av arkitekt Albert Törnqvist vid Överintendentsämbetet. Det blev ändock ursprungsritningen som följdes. Den nya predikstolen tillverkades av Spegel-Fabriquer Kleverström i Norrköping. Det enda som överfl yttades från gamla kyrkan var orgelverket, vilket skall ha byggts 1755 av Jonas Wistenius i Linköping. 1872 försåldes fl era äldre inventarier till juvelerare C Hammer i Stockholm, bl.a. delar av dopfunten. 1873 hade den gamla orgeln tjänat ut och ersattes av en ny med 14-stämmigt verk av Erik Nordström, Eksjö, och fasad ritad av arkitekt Otto August Mankell, Överintendentsämbetet (efter äldre förlaga av arkitekt A R Pettersson). 1880 skedde ospecifi cerade målningsarbeten, troligen på lanterninen eftersom inskription fi nns på dennas insida. 1907 skedde en större förändring av interiören. Kyrkorummet som tidigare var helt vitmålat, utom i koret, fi ck en helt ny färgsättning. Väggarna målades i mörkare färg med rik dekorering i absidtaket och språkband därstädes och i triumfbågen. Fönstersmygarna försågs med sirlig dekor. Sannolikt rörde det sig om oljefärg. Marmorering på korpilastrar och gesims tillkom senast vid detta tillfälle, men kan också vara ursprungliga. Bänkar, dörrar och läktarkolonner ommålades i varma kulörer i tidens smak. I absidfönstren insattes blyinfattat, delvis färgat råglas. Det mellersta fönstret gavs en glasmålning och altarets svepekors fl yttades till korets nordöstra hörn. Sannolikt vid detta tillfälle ordnades uppvärmning genom järnkaminer. 1925 reparerades och ommålades fasaderna. Sannolikt ersattes då takens spåntäckning av plåt. 1926 fl yttades svepekorset tillbaks till altaret. 1928 konserverades och upphängdes två huvudbaner från gamla kyrkan. Konservator var Alfred Nilson, Stockholm. 1949 omtäcktes torntaket med kopparplåt och även lanterninen i sin helhet kläddes in med detta. Arkitekt var Johannes Dahl, Tranås, vilken även svarade för den inre restaureringen 1950-51. Kaminerna byttes ut mot elektrisk uppvärmning och även belysningen elektrifi erades. Väggarna försågs därvid med nuvarande mässingslampetter. Nya golv inlades på de gamla. Bänkarna ombyggdes till större bekvämlighet genom nya sitsar och ryggar samt ökat bänkavstånd. Absidfönstren gjordes något mindre för att dämpa ljuset. Ursprungligen fanns tankar på större omdaningar med bl.a. igenmurning. Hela interiören ommålades, varvid man återgick till en ljusare, mer ursprunglig färgskala, vilken i stort är den vi ser idag. Omfattande marmoreringsarbeten utfördes på bl.a. bänkar, läktarbröst och altarring. Dekoreringen av korpilastrar och gesims tycks ej ha förändrats. I övrigt slopades dekormåleriet från 1907. Målaremästare var Bruno och Rune Håkansson från socknen. Orgelverket utökades av P L Åkerman & Lund, Stockholm, till 25 stämmor och gavs ett fristående spelbord. Den mekaniska trakturen byttes mot pneumatisk. 1952 återbördades de återfunna dopfuntsdelarna till kyrkan efter att ha sammanfogats och kompletterats av Iwar Andersson, Riksantikvarieämbetet. 1964 skedde en yttre renovering, projekterad av ingenjör Erik Persson vid J Dahls arkitektfi rma, Tranås. Under den avfl agnande svagt gulvita fasadfärgen hade en äldre gulröd färg framkommit med vita omfattningar. Man tänkte sig då en återgång till denna som man ansåg ursprungliga kulör. Skador i putsen lagades med kalkbruk, men avfärgningen kom sedermera att ske i rosa med silikatfärg (KEIM). Länsantikvarien ansåg att den nya färgsättningen kom allt för långt ifrån den avsedda. 1966 togs bänkarna bort på läktarens södra sida för att ge plats åt kör. 1970 installerades högtalaranläggning och en toalett ordnades under ena vapenhustrappan. 1973 restaurerades orgeln av J Künkels orgelverkstad, Lund. En återgång skedde till mekanisk traktur och spelbordet gjordes inbyggt. 1980 borttogs de två främre bänkraderna för att ge mer plats vid begravning och kör samt för nyinförskaff ad kororgel (för vilken tillstånd aldrig tycks ha sökts). 1987 borttogs de två bakre bänkraderna för att ge ner fri yta. 1996 skedde den senaste inre renoveringen. Arkitekt var Per Rudenstam, Huskvarna. Två smärre inbyggnader gjordes under läktaren för kapprum, handikapptoalett, städskrubb och väntrum. En ny läktartrappa fi ck göras i anslutning till detta. Två bänkrader togs bort. En manöverpulpet byggdes in i nordvästra bänkkvarteret. Kolonnerna och mittportens överliggare marmorerades liksom bänkarnas fyllningar. Målningsarbetet utfördes av Rune Håkansson. Glasmålningen restaurerades av Winfried Baier, Tranås. Troligen vid detta tillfälle fl yttades altarkorset åter undan till nordöstra hörnet av koret. 1999 ordnades ett nytt elektriskt värmesystem. Interiören rengjordes och bättringsmålades. Golven slipades och fernissades. Rune Håkansson stod för målningsarbetena även denna gång.
21400000442956 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000442956 Bebyggelse - byggnad NÄSSJÖ BARKERYD 2:7 - husnr 1 BARKERYDS KYRKA Den gamla kyrkan var en medeltida stenkyrka, tillbyggd med korsarm och torn av trä på 1700-talet. 1837 tog biskop Esaias Tegnér initiativ till beslut om nybyggnad emedan kyrkan var såväl otillräcklig för folkmängden som förfallen. Uppförandet skedde 1845- 46. Byggmästare var Jonas Jonsson från Stockholm, bördig från socknen. Hans ritning modifi erades av arkitekt Albert Törnqvist vid Överintendentsämbetet. Det blev ändock ursprungsritningen som följdes. Den nya predikstolen tillverkades av Spegel-Fabriquer Kleverström i Norrköping. Det enda som överfl yttades från gamla kyrkan var orgelverket, vilket skall ha byggts 1755 av Jonas Wistenius i Linköping. 1872 försåldes fl era äldre inventarier till juvelerare C Hammer i Stockholm, bl.a. delar av dopfunten. 1873 hade den gamla orgeln tjänat ut och ersattes av en ny med 14-stämmigt verk av Erik Nordström, Eksjö, och fasad ritad av arkitekt Otto August Mankell, Överintendentsämbetet (efter äldre förlaga av arkitekt A R Pettersson). 1880 skedde ospecifi cerade målningsarbeten, troligen på lanterninen eftersom inskription fi nns på dennas insida. 1907 skedde en större förändring av interiören. Kyrkorummet som tidigare var helt vitmålat, utom i koret, fi ck en helt ny färgsättning. Väggarna målades i mörkare färg med rik dekorering i absidtaket och språkband därstädes och i triumfbågen. Fönstersmygarna försågs med sirlig dekor. Sannolikt rörde det sig om oljefärg. Marmorering på korpilastrar och gesims tillkom senast vid detta tillfälle, men kan också vara ursprungliga. Bänkar, dörrar och läktarkolonner ommålades i varma kulörer i tidens smak. I absidfönstren insattes blyinfattat, delvis färgat råglas. Det mellersta fönstret gavs en glasmålning och altarets svepekors fl yttades till korets nordöstra hörn. Sannolikt vid detta tillfälle ordnades uppvärmning genom järnkaminer. 1925 reparerades och ommålades fasaderna. Sannolikt ersattes då takens spåntäckning av plåt. 1926 fl yttades svepekorset tillbaks till altaret. 1928 konserverades och upphängdes två huvudbaner från gamla kyrkan. Konservator var Alfred Nilson, Stockholm. 1949 omtäcktes torntaket med kopparplåt och även lanterninen i sin helhet kläddes in med detta. Arkitekt var Johannes Dahl, Tranås, vilken även svarade för den inre restaureringen 1950-51. Kaminerna byttes ut mot elektrisk uppvärmning och även belysningen elektrifi erades. Väggarna försågs därvid med nuvarande mässingslampetter. Nya golv inlades på de gamla. Bänkarna ombyggdes till större bekvämlighet genom nya sitsar och ryggar samt ökat bänkavstånd. Absidfönstren gjordes något mindre för att dämpa ljuset. Ursprungligen fanns tankar på större omdaningar med bl.a. igenmurning. Hela interiören ommålades, varvid man återgick till en ljusare, mer ursprunglig färgskala, vilken i stort är den vi ser idag. Omfattande marmoreringsarbeten utfördes på bl.a. bänkar, läktarbröst och altarring. Dekoreringen av korpilastrar och gesims tycks ej ha förändrats. I övrigt slopades dekormåleriet från 1907. Målaremästare var Bruno och Rune Håkansson från socknen. Orgelverket utökades av P L Åkerman & Lund, Stockholm, till 25 stämmor och gavs ett fristående spelbord. Den mekaniska trakturen byttes mot pneumatisk. 1952 återbördades de återfunna dopfuntsdelarna till kyrkan efter att ha sammanfogats och kompletterats av Iwar Andersson, Riksantikvarieämbetet. 1964 skedde en yttre renovering, projekterad av ingenjör Erik Persson vid J Dahls arkitektfi rma, Tranås. Under den avfl agnande svagt gulvita fasadfärgen hade en äldre gulröd färg framkommit med vita omfattningar. Man tänkte sig då en återgång till denna som man ansåg ursprungliga kulör. Skador i putsen lagades med kalkbruk, men avfärgningen kom sedermera att ske i rosa med silikatfärg (KEIM). Länsantikvarien ansåg att den nya färgsättningen kom allt för långt ifrån den avsedda. 1966 togs bänkarna bort på läktarens södra sida för att ge plats åt kör. 1970 installerades högtalaranläggning och en toalett ordnades under ena vapenhustrappan. 1973 restaurerades orgeln av J Künkels orgelverkstad, Lund. En återgång skedde till mekanisk traktur och spelbordet gjordes inbyggt. 1980 borttogs de två främre bänkraderna för att ge mer plats vid begravning och kör samt för nyinförskaff ad kororgel (för vilken tillstånd aldrig tycks ha sökts). 1987 borttogs de två bakre bänkraderna för att ge ner fri yta. 1996 skedde den senaste inre renoveringen. Arkitekt var Per Rudenstam, Huskvarna. Två smärre inbyggnader gjordes under läktaren för kapprum, handikapptoalett, städskrubb och väntrum. En ny läktartrappa fi ck göras i anslutning till detta. Två bänkrader togs bort. En manöverpulpet byggdes in i nordvästra bänkkvarteret. Kolonnerna och mittportens överliggare marmorerades liksom bänkarnas fyllningar. Målningsarbetet utfördes av Rune Håkansson. Glasmålningen restaurerades av Winfried Baier, Tranås. Troligen vid detta tillfälle fl yttades altarkorset åter undan till nordöstra hörnet av koret. 1999 ordnades ett nytt elektriskt värmesystem. Interiören rengjordes och bättringsmålades. Golven slipades och fernissades. Rune Håkansson stod för målningsarbetena även denna gång. Län: Jönköping, Kommun: Nässjö, Landskap: Småland, Socken: Barkeryd , Stift: Växjö stift, Församling: Barkeryd-Forserums församling Nybyggnadsår: 1844 - 1846 14.585023391568422,57.721237047349184 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000442956 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000442956 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000442956 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17
Församling: Barkeryd-Forserums församling
sakristian har hörnomfattningar med vit kvaderrustik. Tornkroppen uppdelas av två gesimser. Den övre hälften är spritputsad och har åt väster en inskriptionsplatta av kalksten över byggnadsår och regent. Tornets hörnomfattningar är helt släta. Klockvåningen genombryts av rundbågiga ljudöppningar med ursprungliga svartmålade ljudluckor av trä. Ljudöppningarna har en karakteristisk omfattning i form av två par kopplade pilastrar som bär en rundbåge, ett klassiskt palladianskt motiv som upptogs av empirestilen. Ingångarna i väster genom tornet och i söder har likartat utförande. Det rör sig om ursprungliga pardörrar som klätts med kopparplåt. Smygarna har utkragande, slätputsade och vitkalkade omfattningar i form av pilastrar som bär ett bjälklag. Ovan detta har de överljus i form av lunettfönster. Sandstenstrapporna är från byggnadstiden. Den södra porten är särdeles framhävd genom sin risalit, ett svagt utskjutande fasadparti, vilken kröns av en tempelgavel. Hela fasadpartiet är kvaderritsat och vitkalkat. Motsvarande fasadparti på nordsidan har överensstämmande utformning. Sakristian har en enkel kopparklädd port från 1950 på västsidan, utförd i likhet med ovannämnda. Kyrkans murar genombryts av stora rundbågsfönster, fyra axlar på själva kyrkorummet. Fönsterbågarna av brunt trä är från byggnadstiden och infattar till stor del handblåsta glasrutor i blyspröjs. Fönstersmygarna har profi lerade, vita omfattningar. Sakristigavelns fönsteromfattning upprepar ljudöppningarnas pilastermotiv. I tornets mellersta del är åt norr och söder rundfönster av gjutjärn. Mot takfoten är runt hela kyrkan en väl tilltagen gesims, slätputsad och vit. Själva kyrkorummet bär ett sadeltak och absiden ett valmat tak. Sakristian bär ett fl ackt sadeltak. Nämnda takfall täcks av svartmålad plåt i stor format. Kyrka och sakristia har ståndrännor och stuprör i samma material. Torntaket är mycket fl ackt och bär en numera sluten, fyrkantig lanternin med fl ackt takfall krönt av ett förgyllt kors på kula. Takfallen och lanterninen är helt klädda med kopparplåt. Lanterninens väggar artikuleras medelst rundbågsarkader och hörnpilastrar. Kring lanterninen är ett smäckert kopparräcke med krysstag och rundlar.
Sakristia - Norr, Kor - Rundat korutsprång, Kor - Öster, Torn - Väster, Kor - Öster, Torn - Väster, Sakristia - Norr