HALLSTAHAMMAR BERGS PRÄSTGÅRD 2:1 - husnr 1
21400000442019 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000442019 Bebyggelse - byggnad HALLSTAHAMMAR BERGS PRÄSTGÅRD 2:1 - husnr 1 BERGS KYRKA Sannolikt tillhör Bergs kyrka den grupp av mellansvenska gråstenskyrkor som uppfördes omkring 1300. Grundläggningen på en bergnära tomt borgade för stabila murverk. Då som nu hade kyrkan långhus och kor under samma tak fast då säkert spåntäckt. Östra gaveln pryddes med tegelorneringar och hade ett trekopplat fönster. Från början hade kyrkorummet ett tunnvalv i trä, högre än de valv som senare murades - medeltida takstolar finns kvar på vinden. På södra sidan fanns ingångsportalen som snart blev förbyggd med ett vapenhus. Sakristia kan ha funnits från början, alternativt tillkommit i slutet av 1400-talet, samtidigt med kyrkorummets valvslagning, då dagens stjärnvalv ersatte det tidigare innertaket av trä. De nyslagna valven dekorerades snart med kalkmålningar, av vilka en del bevarats till våra dagar. Altarskåpet anskaffades också då. Ytterligare målningar tillkom under 1500-talet, möjligen även under 1600-talets första hälft. På 1620-talet byggdes en bänkinredning som till begränsad del ingår i den nuvarande. Något kyrktorn restes aldrig i Berg, men 1641 försågs klockstapeln med en hög, spetsig spira, vilken fanns fram till 1842. På 1730-talet inföll en period av förnyelse som ännu präglar kyrkan: ett fönster höggs upp i den förut fönsterlösa norra sidan och läktaren byggdes över kyrkorummets västra del. Altarets centrala roll accentuerades genom att ett litet sidoaltare borttogs, liksom ett skrank som funnits runt dopfunten. År 1773 ombyggdes sakristian till nuvarande yttre omfång. Dess tidigare valv ersattes med ett platt panelklätt tak. Omkring sekelskiftet 1800 blev östra gavelns förut trekopplade fönster förstorat till en enda, bredare öppning idag igenmurad men avläsbar i fasaden. Runt korets uppförstorade fönster gjordes en boasering/omfattning som dekorerades med bibelord och bibliska målningar. Framför fönstret placerades ett litet krucifix, medan det medeltida altarskåpet togs isär och dess skulpturer flyttades till sakristia och vapenhus. Vid denna tid, om inte förr, blev kyrkorummets kalkmålningar överstrukna. Under hela 1800-talet var valven och väggarna enhetligt vita; det dekorativa måleriet begränsade sig till altarfönstrets omfattning. År 1802 insattes predikstolen, byggd av Jonas och Lars Peter Holmin. Under 1800-talets senare hälft följde kyrkans hittills största förnyelse, inledd 1853 då det förmodligen medeltida vapenhuset revs. Där förut varit portal gjordes istället ett fönster. Ersättande ingång höggs upp i västra gaveln och portiken i nyklassicistisk stil tillkom. Från detta års arbeten finns också för första gången angivet att kyrkans fasader spritputsades de kan ha varit slätputsade förut. Nästa yttre förändring var 1868 års byte från spåntäckning till järnplåt på yttertaken. Åren runt 1890 fick fönsteröppningarna dagens storlek och blev likformiga. År 1857 byggdes två slutna bänkkvarter på läktaren, varav en mindre del finns kvar. Övriga bänkar borttogs då läktarorgeln kom på plats 1876, byggd av firman E A Setterquist. Vid nästa större förnyelse 1912-13 frilades och restaurerades kyrkans kalkmålningar som varit dolda i mer än 100 år. Det traditionella golvteglet borttogs och istället lades kalksten i kor och gångar. Öppna bänkrader i en blågrön allmogefärg byggdes på nylagda brädgolv. Även predikstolen och läktarbarriären målades blågröna. Den gamla slutna bänkinredningens luckor och skärmar återanvändes som väggpaneler på långsidorna. I östra gavelns fönster sattes en glasmålning i gult, grönt rött och vitt. Omgestaltningen som följde 1951, efter arkitekt Bernhard Schills handlingar, innebar att nästan alla 1912-13 års insatser utraderades, liksom en del äldre byggnadshistoriska avtryck. I gengäld fanns viljan att ge en historisk prägel åt nytillskotten. Hela golvet och underliggande grusbädd togs upp för att kunna gjuta ett undergolv av betong. Därpå lades tegel, med hänvisning till att det hade en längre tradition i kyrkan än kalksten. Panelerna som sedan 1912 suttit på långsidornas väggar togs ned och blev åter luckor och gavlar i de bänkfasader som rekonstruerades. Konservatorer fick uppgiften att färgsätta: Bänkfasadernas ramverk målades bruna och fyllningarna fick bärnstensfärgade marmoreringar, gjorda utifrån läktarpelarnas äldre marmorering. Läktarens förut genombrutna barriär blev sluten, spegelindelades och målades för att anknyta till bänkinredningen. Kring en nyinrättad korbänk söder om altaret sattes en panel som förut suttit på korets gavelvägg. I koret återuppsattes det medeltida altarskåpet, restaurerat sedan tidigare, samtidigt som korets gavelfönster murades för och fönsteromfattningen från omkring 1800 togs ner. I dess ställe hängdes en nygjord kopia av ett medeltida triumfkrucifix. Dagens altare av trä nybyggdes, liksom den tresidiga altarringen. Vid rengöring av kalkmålningarna kunde ytterligare några spåras och restaureras. Dessutom frilades sakristians kvaderstensportal som länge varit överputsad. Fönstren fick kopplade bågar med blyinfattat gulskimrande antikglas i de yttre, både av estetiska skäl och för att dämpa infallande dagsljus. Vid sidan av kyrkorummet förändrades sakristian kraftigt, genom att dess panelklädda innertak från 1773 ersattes med dagens murade kryssvalv och en del av rummet avdelades till styrcentral för kyrkans nya elvärme och belysning. Senaste större yttre renovering skedde 1978, då yttertakets 110 år gamla järnplåtar ersattes med nuvarande koppar. Fasaderna putsades och kalkavfärgades ljusare grå än förut. Vid renovering 1994 blev fönstersnickerierna ommålade med ljusgrå linoljefärg, från att ha varit bruna. Samtidigt skedde en inre rengöring av valv och väggar, samt bättring av snickeriernas målning. I den mån helt ny målning gjordes behölls den tidigare färgsättningen. Valven och väggarnas enfärgade ytor laverades med en tunn, lätt pigmenterad kalkfärg, vilken gett dem mer liv. På korets södra sida gjordes ett litet sidoaltare, med återanvändande av en läktarbarriär från 1730-talet, vars ursprungliga färgsättning rekonstruerades. Källor och litteratur Bergs församlingsarkiv (BF) och Hallstahammars kyrkliga samfällighets arkiv (HKS): BF: O I A; 1, Handlingar angående kyrkans ombyggnader 1912-13 och 1951 HKS: F1: A6, Handlingar angående inre restaureringen 1994 Västmanlands läns museums arkiv (VLM): Prästgårdsinventeringen 1992 Dokumentation av inre restaureringen 1994 Västerås stifts arkiv (VS): Västerås domkapitel E IV a; 5a, Memorial den 19/11 1755 Västerås domkapitel E IV a; 5b, inventering den 28/12 1812 Västerås domkapitel E IV b; 8 inventarium 1851 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium vid specialvisitation den 24/10 1858 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium upprättat vid prostvisitation 26/7 1869 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium upprättat vid visitation 15-16/5 1915 Västerås domkapitel F III a; 3, visitation 1626 Västerås domkapitel F III a; 19 inventarium 29/6 1737 Västerås domkapitel F III a; 38, inventarium 15-16/9 1894 Litteratur Arvidsson, Ebbe: Stiftskrönika/Julbok för Västerås stift 1951 Västerås stiftsråd 1951, s 195-224/ Berggren, Bonzo: Bergs kyrka/Kyrkorna i Västmanlands län, Utgiven av Västmanlands nyheter Västerås 1982, s 127-130/ Boström, Erik: Medeltida kalkmålningar i Västmanlands län en inventering /Västmanlands museums årsskrift nr 62 - Västerås 1984/ Sjögren, Josef: Orgelverken i Västerås stift En historisk översikt 1952, Nordiska museet/Stockholm 1952 Övriga tryckta källor Artiklar om yttre renoveringen 1978, införda i Västmanlands folkblad 1978-09-15 och Västmanlands läns tidning 1978-06-01 och 1978-09-09 Bergs kyrka, artikel av signaturen B-m, införd i Västmanlands läns tidnings julnummer 1906 Län: Västmanland, Kommun: Hallstahammar, Landskap: Västmanland, Socken: Berg , Stift: Västerås stift, Församling: Hallstahammar-Kolbäcks församling Nybyggnadsår: 1200 - 1299 16.161120311122176,59.596589927746805 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000442019 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000442019 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000442019 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17
Kyrkorummet är täckt med två senmedeltida stjärnvalv på inalles sex väggfasta pelare. Valvribborna har en markant profilering. Södra sidans mellersta pelare rymmer en liten murad trappuppgång till kyrkvinden. Tillträde sker genom en lucka på östra sidan och dessutom finns en mindre lucka längre upp, vänd rakt mot kyrkorummet. Valvens och väggarnas putsytor är slevstrukna och har en ljus avfärgning som skiftar lite, genom att de laverats med tunn, lätt pigmenterad kalkfärg. Kalkmålningar från medeltiden och 1600-talet finns spridda på flera ställen. Mest framträdande är pilasterkapitälens kvadermålningar och östra valvets små motiv, såsom blommor, hjärtan och djurscener. Vidare skall nämnas man- och kvinnohuvudena närmast över östra gavelväggen. Altaruppsatsen består av en tresidig, sluten altarring, vars ramstycken har samma färg som på bänkinredningens skärmar, men fyllningarna här har grå marmorering. Altaret är av trä och bakom det finns ett medeltida altarskåp med enkla flygeldörrar, uppställt på en sentida predella. Vid väggen söder om altaret finns en korbänk, vars skärm har konserverade målningar av okänd ålder. Framför bänken gjordes 1994 ett sidoaltare av en undanlagd läktarbarriär från 1730-talet. I mittgången ligger oljat golvtegel, liksom i koret där dessutom tre gravhällar har inmurats. Bänkinredningen är sluten, byggd på oljade brädgolv. Bänkarnas skärmar har ljusbruna ramstycken, mörkbruna pilastrar och speglar marmorerade i bärnstensnyans. På norra sidan finns en ljusgrå predikstol i empirestil, med ryggstycke och ljudtak. Den fyrsidiga korgen har avfasade hörn, prydda med pilastrar, samt sidostycken med förgyllda lister och festonger. Läktaren över kyrkorummets västra del bärs av runda, marmorerade kolonner. Den har kvar ett gammalt trägolv av kilsågade bräder med smidd spik och på norra sidan ett bänkkvarter från 1857. Orgelverket tillkom 1876, med nyklassicistisk fasad som målats ljusgrå och smyckats med förgyllda bildhuggeriarbeten. Läktarens barriär fick nuvarande utseende - marmorerade speglar och förgyllda ramlister - vid kyrkans omgestaltning 1951. En tresprångig portal, med tegel i färgväxling, leder ner till sakristian. I portöppningen ligger berg i dagen. Sakristian har ett kryssvalv slaget så sent som 1951 och golvet är belagt med smala, lackade bräder. En nu igensatt nedgång leder till en tegelmurad källare där nattvardsvin förvarats , Över långhuset finns 24 bevarade takstolar, cc avstånd 1m. Takstolarna lutar svagt åt öster. Hanbjälkar är urbilade för tunnvalv. Ribbor för tunnvalv. Saxkryss finns på varannan takstol. Valvribbor har troligen suttit på varje takstol med en hel del har plockats bort. De har haft olika infästning i hanbjälken, där saxkryss finns förekommer urtag i hanbjälke och saxsparre, annars är ribban spikad utanpå högben och hanbjälke. Spikar eller spikhål förekommer inte i varje valvribba. En valvribba har dubbla rader spik efter generalskarv i tunnvalvspanelen. Några saxsparrar har plockats bort, annars ingen större förändring. Inre remstycke har skavd insida, eftersom den varit synlig från kyrkorummet. Dold fönsteröppning finns i långhusväggen och är synlig på vinden till sakristian. Förstärkningar av varje hanbjälke i långhuset gjorda i samband med landgångsbygge 2010. Utförda med grova plank spikad med kraftig trådspik in i de medeltida delarna. Förstärkningarna är till synes gjorda helt i onödan. Ytbearbetningen är en slags sprättäljning, troligen övergång till yngre behuggningstyp. Högbenen är täljda på tre sidor. Sakristian är ombyggd utan medeltida delar bevarade, men långhusets yttre remstycke mm kan besiktigas därifrån. Taklucka från skrubb leder upp till vindsutrymmet. Taklagets utseende överensstämmer med kyrkans datering till kring 1300.
Arkitekturbunden utsmyckning - måleri, interiör
Sannolikt tillhör Bergs kyrka den grupp av mellansvenska gråstenskyrkor som uppfördes omkring 1300. Grundläggningen på en bergnära tomt borgade för stabila murverk. Då som nu hade kyrkan långhus och kor under samma tak fast då säkert spåntäckt. Östra gaveln pryddes med tegelorneringar och hade ett trekopplat fönster. Från början hade kyrkorummet ett tunnvalv i trä, högre än de valv som senare murades - medeltida takstolar finns kvar på vinden. På södra sidan fanns ingångsportalen som snart blev förbyggd med ett vapenhus. Sakristia kan ha funnits från början, alternativt tillkommit i slutet av 1400-talet, samtidigt med kyrkorummets valvslagning, då dagens stjärnvalv ersatte det tidigare innertaket av trä. De nyslagna valven dekorerades snart med kalkmålningar, av vilka en del bevarats till våra dagar. Altarskåpet anskaffades också då. Ytterligare målningar tillkom under 1500-talet, möjligen även under 1600-talets första hälft. På 1620-talet byggdes en bänkinredning som till begränsad del ingår i den nuvarande. Något kyrktorn restes aldrig i Berg, men 1641 försågs klockstapeln med en hög, spetsig spira, vilken fanns fram till 1842. På 1730-talet inföll en period av förnyelse som ännu präglar kyrkan: ett fönster höggs upp i den förut fönsterlösa norra sidan och läktaren byggdes över kyrkorummets västra del. Altarets centrala roll accentuerades genom att ett litet sidoaltare borttogs, liksom ett skrank som funnits runt dopfunten. År 1773 ombyggdes sakristian till nuvarande yttre omfång. Dess tidigare valv ersattes med ett platt panelklätt tak. Omkring sekelskiftet 1800 blev östra gavelns förut trekopplade fönster förstorat till en enda, bredare öppning idag igenmurad men avläsbar i fasaden. Runt korets uppförstorade fönster gjordes en boasering/omfattning som dekorerades med bibelord och bibliska målningar. Framför fönstret placerades ett litet krucifix, medan det medeltida altarskåpet togs isär och dess skulpturer flyttades till sakristia och vapenhus. Vid denna tid, om inte förr, blev kyrkorummets kalkmålningar överstrukna. Under hela 1800-talet var valven och väggarna enhetligt vita; det dekorativa måleriet begränsade sig till altarfönstrets omfattning. År 1802 insattes predikstolen, byggd av Jonas och Lars Peter Holmin. Under 1800-talets senare hälft följde kyrkans hittills största förnyelse, inledd 1853 då det förmodligen medeltida vapenhuset revs. Där förut varit portal gjordes istället ett fönster. Ersättande ingång höggs upp i västra gaveln och portiken i nyklassicistisk stil tillkom. Från detta års arbeten finns också för första gången angivet att kyrkans fasader spritputsades de kan ha varit slätputsade förut. Nästa yttre förändring var 1868 års byte från spåntäckning till järnplåt på yttertaken. Åren runt 1890 fick fönsteröppningarna dagens storlek och blev likformiga. År 1857 byggdes två slutna bänkkvarter på läktaren, varav en mindre del finns kvar. Övriga bänkar borttogs då läktarorgeln kom på plats 1876, byggd av firman E A Setterquist. Vid nästa större förnyelse 1912-13 frilades och restaurerades kyrkans kalkmålningar som varit dolda i mer än 100 år. Det traditionella golvteglet borttogs och istället lades kalksten i kor och gångar. Öppna bänkrader i en blågrön allmogefärg byggdes på nylagda brädgolv. Även predikstolen och läktarbarriären målades blågröna. Den gamla slutna bänkinredningens luckor och skärmar återanvändes som väggpaneler på långsidorna. I östra gavelns fönster sattes en glasmålning i gult, grönt rött och vitt. Omgestaltningen som följde 1951, efter arkitekt Bernhard Schills handlingar, innebar att nästan alla 1912-13 års insatser utraderades, liksom en del äldre byggnadshistoriska avtryck. I gengäld fanns viljan att ge en historisk prägel åt nytillskotten. Hela golvet och underliggande grusbädd togs upp för att kunna gjuta ett undergolv av betong. Därpå lades tegel, med hänvisning till att det hade en längre tradition i kyrkan än kalksten. Panelerna som sedan 1912 suttit på långsidornas väggar togs ned och blev åter luckor och gavlar i de bänkfasader som rekonstruerades. Konservatorer fick uppgiften att färgsätta: Bänkfasadernas ramverk målades bruna och fyllningarna fick bärnstensfärgade marmoreringar, gjorda utifrån läktarpelarnas äldre marmorering. Läktarens förut genombrutna barriär blev sluten, spegelindelades och målades för att anknyta till bänkinredningen. Kring en nyinrättad korbänk söder om altaret sattes en panel som förut suttit på korets gavelvägg. I koret återuppsattes det medeltida altarskåpet, restaurerat sedan tidigare, samtidigt som korets gavelfönster murades för och fönsteromfattningen från omkring 1800 togs ner. I dess ställe hängdes en nygjord kopia av ett medeltida triumfkrucifix. Dagens altare av trä nybyggdes, liksom den tresidiga altarringen. Vid rengöring av kalkmålningarna kunde ytterligare några spåras och restaureras. Dessutom frilades sakristians kvaderstensportal som länge varit överputsad. Fönstren fick kopplade bågar med blyinfattat gulskimrande antikglas i de yttre, både av estetiska skäl och för att dämpa infallande dagsljus. Vid sidan av kyrkorummet förändrades sakristian kraftigt, genom att dess panelklädda innertak från 1773 ersattes med dagens murade kryssvalv och en del av rummet avdelades till styrcentral för kyrkans nya elvärme och belysning. Senaste större yttre renovering skedde 1978, då yttertakets 110 år gamla järnplåtar ersattes med nuvarande koppar. Fasaderna putsades och kalkavfärgades ljusare grå än förut. Vid renovering 1994 blev fönstersnickerierna ommålade med ljusgrå linoljefärg, från att ha varit bruna. Samtidigt skedde en inre rengöring av valv och väggar, samt bättring av snickeriernas målning. I den mån helt ny målning gjordes behölls den tidigare färgsättningen. Valven och väggarnas enfärgade ytor laverades med en tunn, lätt pigmenterad kalkfärg, vilken gett dem mer liv. På korets södra sida gjordes ett litet sidoaltare, med återanvändande av en läktarbarriär från 1730-talet, vars ursprungliga färgsättning rekonstruerades. Källor och litteratur Bergs församlingsarkiv (BF) och Hallstahammars kyrkliga samfällighets arkiv (HKS): BF: O I A; 1, Handlingar angående kyrkans ombyggnader 1912-13 och 1951 HKS: F1: A6, Handlingar angående inre restaureringen 1994 Västmanlands läns museums arkiv (VLM): Prästgårdsinventeringen 1992 Dokumentation av inre restaureringen 1994 Västerås stifts arkiv (VS): Västerås domkapitel E IV a; 5a, Memorial den 19/11 1755 Västerås domkapitel E IV a; 5b, inventering den 28/12 1812 Västerås domkapitel E IV b; 8 inventarium 1851 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium vid specialvisitation den 24/10 1858 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium upprättat vid prostvisitation 26/7 1869 Västerås domkapitel E IV b; 8, inventarium upprättat vid visitation 15-16/5 1915 Västerås domkapitel F III a; 3, visitation 1626 Västerås domkapitel F III a; 19 inventarium 29/6 1737 Västerås domkapitel F III a; 38, inventarium 15-16/9 1894 Litteratur Arvidsson, Ebbe: Stiftskrönika/Julbok för Västerås stift 1951 Västerås stiftsråd 1951, s 195-224/ Berggren, Bonzo: Bergs kyrka/Kyrkorna i Västmanlands län, Utgiven av Västmanlands nyheter Västerås 1982, s 127-130/ Boström, Erik: Medeltida kalkmålningar i Västmanlands län en inventering /Västmanlands museums årsskrift nr 62 - Västerås 1984/ Sjögren, Josef: Orgelverken i Västerås stift En historisk översikt 1952, Nordiska museet/Stockholm 1952 Övriga tryckta källor Artiklar om yttre renoveringen 1978, införda i Västmanlands folkblad 1978-09-15 och Västmanlands läns tidning 1978-06-01 och 1978-09-09 Bergs kyrka, artikel av signaturen B-m, införd i Västmanlands läns tidnings julnummer 1906
Kor, Kor - Öster, Kor - Rakt, Sakristia - Norr, Kor - Fullbrett, Sakristia - Norr
Församling: Hallstahammar-Kolbäcks församling
Murverk - Natursten, Murverk - Natursten, Murverk - Natursten