Kyrkan består långhuset, med den något högre västförlängningen, ett smalare och lägre samt relativt kort kor och en absid i öster. De romanska delarna, långhuset, koret och absiden, har en hög sockel av profilhuggen sandsten medan västförlängningen saknar synlig sockel. I övrigt har kyrkan ett enhetligt utseende med spritputsade och kalkvittade fasader som avslutas av ett slätputsat, profilerat putsat listverk upptill och enhetliga fönsteröppningar med slätputsade omfattningar. Fönsteröppningarna, och sannolikt även listverket, tillkom vid Zettervalls renovering av kyrkan på 1800-talet. Fönsteröppningarna består av en större rundbågsöppning med två mindre rundbågsfönster och ett rundat fönsterparti innefattade i ett tegelmurat masverk. Omfattningen som har två språng är slätputsad. Två fönster finns till västförlängningen, fyra till långhuset och två till koret jämnt fördelade över fasaderna. Västförlängningen som är bred i förhållande till sin höjd, har en ljudöppning i västra gavelröstet med samma uppbyggnad som fönstren. I västra gaveln finns också ankarslutar som bildar bokstäverna A O (Anno), E L T samt årtalet 1710. ELT är initialerna för Erasmus Lurentius Trädgårdh, kyrkoherde i Äsphult och Linderöd mellan åren 1749-1776. Ingången till kyrkan är placerad i kyrkans västra sida och utgörs av kyrkans ursprungliga sydportal som flyttades hit på 1800-talet. Portalen har en omfattning av huggen sandsten med två halvkolonnetter vid sidorna. Kolonnetternas kapitäl är utformade som huvuden vilka bär upp ett rundbågsformat valv och en tympanonsten med huggen relief. Reliefen föreställer flera scener; Jesus på korset, Betlehemsstallet, de tre vise männen, en bakbunden figur, en präst i en kyrka samt några svårtydda figurer. Även dörröppningens sidor och tympanonstenens undersida har en huggen dekor. Dörren är täckt med kopparplåtar i skivor fastsatta med sexkantiga nitar på tvärgående kopparband. I öster finns en ingång till absiden i form av en enkel rundbågsformad öppning med en slätputsad omfattning. I öppningen sitter en raksluten dörr med gråmålad rombisk paneltäckning och ett överljusfönster med spröjsat glas. En låg trappa med blocksteg av sten leder upp till dörren. Långhusets, västförlängningen och koret täcks av sadeltak av koppar lagd i rektangulär skivtäckning med en halv plåts förskjutning. Absiden täcks av ett halvt kägeltak med koniskt formade kopparplåtar som smalnar av uppåt. Samtliga koppartak är försedda med fotrännor.
21400000440125 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000440125 Bebyggelse - byggnad KRISTIANSTAD LINDERÖD 43:1 - husnr 1 LINDERÖDS KYRKA Linderöds kyrka uppfördes i slutet 1100-talet i romansk stil av gråsten med fint skulpterade detaljer av sandsten i sockel, portal och omfattningar. De ursprungliga delarna som består av långhus, kor och absid är till stora delar bevarade. Under tidig gotisk tid dekorerades kyrkan med kalkmålningar. Spår av dessa syns på långhusets nordmur. Under 1400-talet valvslogs kyrkan invändigt med två valvtravéer kryssvalv över långhuset och en valvtravé över koret. Valven kom att dölja kyrkans ursprungliga fönsteröppningar som då hamnade ovan valven. Ett par fönster syns ännu från kyrkans långhusvind. Nya större fönsteröppningar gjordes till kyrkorummet. År 1498 dekorerades valven med kalkmålningar av Anders Johansson, en av få valvkonstnärer vars namn är känt genom inskriften 1498 Markae Andrae Johanni. Under senmedeltiden tillkom möjligen ett vapenhus vid sydportalen på långhusets södra sida. Troligtvis har inget vapenhus funnits vid långhusets norra sida. År 1770 förlängdes långhuset mot väster. Tillbyggnaden gjordes endast något högre än takhöjden på långhuset och avsikten var att bygga på västförlängningen senare vilket dock aldrig skedde. Däremot fanns förr en förhöjd trappgavel mot väster vilket gav intryck av ett lägre torn. Kyrkklockan hängde fram till 1835 i en klockstapel på kyrkogården då klockstapeln revs och klockan hängdes upp i västförlängningen. Under 1860-talet var kyrkan i behov av reparation och 1870 beslöt församlingen att riva kyrkan och bygga en ny. Beslutet överklagades dock och församlingen bestämde sig för att reparera den befintliga kyrkan. Mellan åren 1872-73 genomgick kyrkan därmed en omfattande renovering efter ritningar av arkitekten Helgo Zettervall. Vapenhuset i söder revs, sydportalen sattes igen och i nordportalens ställe gjordes en fönsteröppning. En ny ingång gjordes istället i kyrkans västra sida. Delar från portalen i norr eller söder återanvändes i den nya portalomfattningen. Yttertaken renoverades, nya parställda fönster togs upp och absiden murades om med entré från öster. Invändigt tillkom nya bänkar, ny sakristia bakom altaret i absiden och möjligen en ny läktare i väster. År 1891 installerades en orgel och en järnkamin i kyrkorummet. I samband med en renovering 1929 återupptäcktes kyrkans medeltida kalkmålningar. Målningarna togs gradvis fram och restaurerades fram till 1950. Mellan åren 1948-51 genomgick kyrkan en omfattande invändig renovering under ledning av slottsarkitekt Knut Nordenskjöld. Renoveringen omfattade förutom installation av värme-, el- och belysningsanläggning, inbyggnader i västförlängningens bottenplan, breddning av mittgången, nya bänkar och golv i bänkkvarteren, kalkstensgolv i kor och sakristia och nya fönsterbågar. Samtidigt gjordes också framtagning av kalkmålningar av konservator Oswald Owald. Under 1975 täcktes yttertaken om med kopparplåt. Senaste invändiga renovering utfördes mellan 2005-2006 då kyrkans elanläggning moderniserades och interiören bättringsmålades. Under 2020 avlägsnades ett mindre antal bänkar i långhuset. Det skedde även en ommöblering av den östliga delen av kyrkorummet med flytt av orgel och dopfunt. Län: Skåne, Kommun: Kristianstad, Landskap: Skåne, Socken: Linderöd , Stift: Lunds stift, Församling: Tollarps församling Nybyggnadsår: 1100 - 1349 13.824062349896042,55.937715756227746 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000440125 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000440125 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000440125 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17
Kor - Öster, Torn - Västtorn, Absid - Öster, Kor - Öster, Kor - Smalare, Kor - Smalare, Absid - Öster
Murverk, Murverk - Natursten, Murverk - Natursten, sandsten, Murverk - Tegel
Linderöds kyrka uppfördes i slutet 1100-talet i romansk stil av gråsten med fint skulpterade detaljer av sandsten i sockel, portal och omfattningar. De ursprungliga delarna som består av långhus, kor och absid är till stora delar bevarade. Under tidig gotisk tid dekorerades kyrkan med kalkmålningar. Spår av dessa syns på långhusets nordmur. Under 1400-talet valvslogs kyrkan invändigt med två valvtravéer kryssvalv över långhuset och en valvtravé över koret. Valven kom att dölja kyrkans ursprungliga fönsteröppningar som då hamnade ovan valven. Ett par fönster syns ännu från kyrkans långhusvind. Nya större fönsteröppningar gjordes till kyrkorummet. År 1498 dekorerades valven med kalkmålningar av Anders Johansson, en av få valvkonstnärer vars namn är känt genom inskriften 1498 Markae Andrae Johanni. Under senmedeltiden tillkom möjligen ett vapenhus vid sydportalen på långhusets södra sida. Troligtvis har inget vapenhus funnits vid långhusets norra sida. År 1770 förlängdes långhuset mot väster. Tillbyggnaden gjordes endast något högre än takhöjden på långhuset och avsikten var att bygga på västförlängningen senare vilket dock aldrig skedde. Däremot fanns förr en förhöjd trappgavel mot väster vilket gav intryck av ett lägre torn. Kyrkklockan hängde fram till 1835 i en klockstapel på kyrkogården då klockstapeln revs och klockan hängdes upp i västförlängningen. Under 1860-talet var kyrkan i behov av reparation och 1870 beslöt församlingen att riva kyrkan och bygga en ny. Beslutet överklagades dock och församlingen bestämde sig för att reparera den befintliga kyrkan. Mellan åren 1872-73 genomgick kyrkan därmed en omfattande renovering efter ritningar av arkitekten Helgo Zettervall. Vapenhuset i söder revs, sydportalen sattes igen och i nordportalens ställe gjordes en fönsteröppning. En ny ingång gjordes istället i kyrkans västra sida. Delar från portalen i norr eller söder återanvändes i den nya portalomfattningen. Yttertaken renoverades, nya parställda fönster togs upp och absiden murades om med entré från öster. Invändigt tillkom nya bänkar, ny sakristia bakom altaret i absiden och möjligen en ny läktare i väster. År 1891 installerades en orgel och en järnkamin i kyrkorummet. I samband med en renovering 1929 återupptäcktes kyrkans medeltida kalkmålningar. Målningarna togs gradvis fram och restaurerades fram till 1950. Mellan åren 1948-51 genomgick kyrkan en omfattande invändig renovering under ledning av slottsarkitekt Knut Nordenskjöld. Renoveringen omfattade förutom installation av värme-, el- och belysningsanläggning, inbyggnader i västförlängningens bottenplan, breddning av mittgången, nya bänkar och golv i bänkkvarteren, kalkstensgolv i kor och sakristia och nya fönsterbågar. Samtidigt gjordes också framtagning av kalkmålningar av konservator Oswald Owald. Under 1975 täcktes yttertaken om med kopparplåt. Senaste invändiga renovering utfördes mellan 2005-2006 då kyrkans elanläggning moderniserades och interiören bättringsmålades. Under 2020 avlägsnades ett mindre antal bänkar i långhuset. Det skedde även en ommöblering av den östliga delen av kyrkorummet med flytt av orgel och dopfunt.
Interiör I väster finns ett litet vindfång innanför ytterdörren. En pardörr med glasad överdel leder in till kyrkorummet vars västra del är inredd under en orgelläktare. Orgelläktaren når fram till tornbågen som utgör gräns mellan det medeltida långhuset och tornet/västförlängningen. Genom den vida rundbågsformade tornbågen upplevs västra delen och långhuset som ett enda utrymme. Under läktaren är bänkinredningen borttagen och utrymmet fungerar som ett förrum med skåpsinredning mot väster, series pastorumtavlor och kapphängare. Läktaren bärs upp av ett bjälklag på åttkantiga pelare med profilerade kapitäl. På läktarvåningen finns en barriär mot öster utförd med spegelfyllningar och listverk i nederkant och en profilerad överliggare. I barriärens mitt är ett ryggpositiv infällt. Ryggpositivet består av fem olika stora piplådor. Piplådorna är gråmålade medan orgelläktarens stomme i övrigt är målad i pärlgrått. Orgeln står längre in på läktaren och är därmed inte synlig från långhuset. Övriga snickerier under läktaren är också vitmålade medan innerdörren till vindfånget är gråmålad. Väggarna i kyrkorummet är putsade och vitmålade och fönsterbänkarna täcks av röd kalksten. Golvet består av ljusa kalkstensplattor lagda i en mittgång och i bänkkvarteren vid sidorna finns ett fernissat trägolv. Bänkarnas rakt avslutade gavlar och ryggar är målade i grå och en lilarosa färgton. Långhuset täcks av två valvtravéer kryssvalv vilka bärs upp av tresprångiga pilastrar av putsat tegel. Valvens kragband består av en vulst nederst och ett snedställt indraget skift under ett övre platt skift. Gördel- och sköldbågarna har en vid, rund form. Valven täcks av målningar daterade till 1498. Målningarnas bevarade färgton består framför allt av rödockra mot en vit botten med inslag av bland annat gula och gråsvarta färgtoner. Valvens ribbor samt sköld- och gördelbågarna är rikt dekorerade med olika bårder av akantus, stiliserade blomster, och sicksackbårder. I valvkapporna framställs olika figurscener där utrymmet mellan figurerna täcks av olika blommor, stjärnformer samt slingrande textband. Figurscenerna är mycket livligt och detaljerat framställda och skildrar skapelseberättelsen, syndafallet, livet därefter, Jesu liv, det kristna martyriets historia samt helgon- och änglabilder. I gördelbågen mellan valvtravéerna finns ett textband med en inskription som anger konstnärens namn (Andreas Johansson) och årtalet 1498: Anno, millessimo, guadringentesimo, nonagesimo, octavo, completum, est, pictura, (+ 4-5 bokstäver) pe(r) manus, andree, iohannis. Från valven hänger två ljuskronor av malm och på väggarna finns lampetter av mässing. I långhusets västra del har bänkarna tagits bort. Golvet i denna del är delvis omlagt samma kalksten som i mittgången och i koret. Vid sydöstra hörnet står predikstolen och framför bänkarna på södra sidan står dopfunten. I nordöstra hörnet står ett piano. Mellan koret och långhuset finns en triumfbåge. Valvbågen har rundbågig form och är högre än både långhusets och korets gördelbågar men finns kvar i hela sin höjd mellan valvbågarna. Vederlagen är profilerade och bildar en murhylla mitt i valvöppningens sidor. Koret upptas till största delen av altaruppställningen med en femsidig altarring, altaret och altaruppsatsen. Koret har en smal rektangulär planform vilket gör att kryssvalvet är uppbyggt med smala valvkappor mot söder och norr och bredare mot öster och väster. Gördel- och sköldbågarna är spetsbågiga och slagna med följdskift, vilket möjligen är en indikation på att det är äldre än långhusvalven, medan kragbanden har samma utförande. Korets kalkmålningar framställer 12 helgonfigurer och en trettonde har troligtvis funnits i ett parti som är skadat. Bland helgonen finns de populära kungahelgonen Knut, Erik och Olof. I triumfbågen framställs Sankta Ursula och Sankta Maria Magdalena. Absiden är öppen mot koret genom tribunbågen, en vid öppning som inte är förkroppad mot absidens yttermurar. Väggarna är putsade och vitkalkade och murade i ett med hjälmvalvet utan synligt vederlag. Från vindens ovansida syns en tegelmurning i tribunbågen vilket tyder på att denna är ommurad vid något tillfälle. Möjligen är den förstorad då den är mycket vid. Golvet är liksom i koret lagt av kalksten. Absiden är möblerad som sakristia på altaruppsatsens baksida. Uppgång till läktaren går via en trappa intill éntren. Läktaren rymmer förutom orgeln en trätrappa upp till klockvåningen i västförlängningens andra våningsplan. Taket över orgelvåningen består av ett trätunnvalv klätt med masonit på undersidan. Klockvåningen upptas av klockbocken där en klocka från 1737 hänger. Klockbocken liksom taklaget över västförlängningen är delvis av gammalt återanvänt ekvirke. Taklaget är uppbyggd av sparrar, med ett eller två hanband och stödben vid sidorna samt bjälkar. Långhusets gavelröste är nedtaget och ersatt med en enkel skiljevägg av brädor i öster med ingång till kyrkvinden. På gråstensmurarna ovan valven finns bevarad puts med medeltida kalkmålning. Fragment av ett oidentifierat figurmotiv från tidig gotisk tid finns bevarat på norra långhusmuren. Mitt på långhusmurarna mellan valvtravéerna syns ovandelarna av två rundbågiga ursprungliga fönsteröppningar som är igenmurade från utsidan. Fönsteröppningarna har haft olika utformning. Den norra har haft en stenram som suttit långt ut i murlivet medan det södra har bestått av en dubbelsmygig öppning med en enklare plankram. I södra fönsteröppningen finns ännu rester av ett blyinfattat fönster av sekundärt monterade gröna rombiska glas. I båda fönsteröppningarna finns bevarad kalkputs i den inre smygen med ristade strålar i valvbågen. Långhusets taklag fick sin nuvarande uppbyggnad på 1600-talet med återanvända, takstolsdelar från 1200-talet. Taklaget är genomgående av ek och uppbyggt av sparrar med dubbla hanband samt bindbjälkar och snedsträvor vid sidorna. Från långhuset leder en sekundärt upphuggen öppning in till korvinden. Även kortaklaget är av sågad ek, möjligen med romanska medeltida delar. Taklaget är uppbyggd dels av takstolar med sparrar, hanband, stickbjälkar, och stödben och dels med saxsparrar och ett extra hanband. Takstolarna vid gavlarna är försedda med bindbjälke istället för tassar. Ingången till absiden från koret är ursprunglig men ommurad mot öster med återanvänd sten, delvis med bevarad kalkmålning. Absidtaklaget är av ek och består av sparrar som vilar på stickbjälkar och två genomgående bjälkar. Bjälkarna är samlade till en mittstolpe som är ställd intill gavelröstet. Dendroprover tagna från en del av takstolsvirket har gett dateringar till 1700-talet. Inredning och inventarier Altaret kan vara från 1600-talet alternativt början av 1700-talet och består av en träpanel med skulpterade figurer. Ursprunglig färgsättning togs fram av konservator Osvald Owald 1950-51. Altarskivan är av trä. Altaruppsatsen är ett provinsiellt arbete från 1700-talets första hälft som möjligen kan tillskrivas Matthias Stenbergs verkstad i Ystad. Uppsatsen är utförd i senbarock stil av skulpterat trä i grått, gult, rött, grönt och guld. Mittpartiet utgörs av en tavla med ett skulpterat krucifix framför en målad tavla av Golgata med Jerusalem i fonden och en dramatisk mörk himmel. Mittavlan flankeras av kolonner och sidopartier med pilastrar och ett genombrutet skulpterat bladverk som bär upp ett listverk. Både pilastrarna och kolonnerna är marmorerade. Framför bladverket står två skulpturer. Ovanför listverket finns ett segmentformat överstycke med en kartusch med inskription omgiven av gula och gröna akantusslingor. Högst upp på överstyckets listverk syns Kristus med korsfanan omgiven av änglar. Altarringen består av ett femsidigt räcke av svarvade, smala balusterdockor samt överliggare och knäfall klädda med röd sammet. Träräcket är målat i pärlgrått. Kyrkans predikstol, delvis från 1700-talets början, är tillverkad i trä med polykrom bemålning. De äldsta delarna kan möjligen tillskrivas Matthias Stenbergs verkstad i likhet med altaruppsatsen. I början av sekelskiftet 1900 byggdes predikstolen om med en ny ekådrad stomme på vilken de äldre skulpturerna och listverket monterades. Korgen har fyra sidor utförda med rektangulära speglar i vilka skulpturer av evangelisterna är placerade. Mellan speglarna står karyatider framställda med olika symboliska attribut. Korgens sockel är profilerad och dekorerad med änglahuvuden och akantusblad. Längs korgens ovankant går ett profilerat listverk med en inskriftstavla. Korgen bärs upp av en tolvsidig pelare med sex svängda kontursågade konsoler. Det har antagits att predikstolen ursprungligen har haft en baldakin samt en annan trappa med dörr. Dopfunten är kyrkans äldsta inventarie och kan vara huggen på 1100-talet. Stilmässigt tillhör dopfunten Munkarpsgruppen och har stora likheter med framför allt Knästorps dopfunt vad gäller ornering. Linderöds dopfunt har en fyrsidig cuppa med raka, uppåt vidgande, sidor med en rundbågedekor upptill och en sexbladig blomma mitt på sidorna under en bred palmettfris. Cuppans mynning är fasad och botten har ett uttömningshål. Dopfuntens fot är profilerad. Till dopfunten hör ett dopfat av mässing med driven och punsad dekor bland annat två sjöjungfrur. Fatets ålder är okänd. Bänkinredningen är från 1950-51. Bänkarna har ett enkelt utförande med rakt avslutade ryggar och gavlar med en enkel slät rektangulär spegel som enda dekor. Gavlarna är målade rosa, gult och ljusgrått medan övriga delar är målade i ljusgrått. Den nuvarande orgeln byggdes 1954 av Wilhelm Hemmersam med två manualer och en pedal. I klockvåningen hänger en klocka av malm omgjuten 1737 av Andreas Wetterholtz, Malmö. Övrigt I kyrkan finns ett dopbord från 1708 tillverkat av trä och målat med rödbrun marmorering och gula detaljer. Bordet är utformat med ett profilerat skaft som står på fyra ben, en bordsskiva med bred kantlist samt ett lock. Delar av ett medeltida triumfkrucifix från 1400-talets andra hälft finns bevarat på Lunds universitets Historiska museum.