Kor - Smalare, Kor - Polygonalt, Kor - Polygonalt, Torn - Västtorn, Torn - Väster, Kor - Öster, Kor - Smalare, Kor - Öster, Torn - Väster
Murverk, Murverk - Natursten, Murverk - Tegel
Kyrkan från 1871 består av långhus och smalare, lägre, femsidigt kor i öster samt ett kvadratiskt torn i väster. Murarna är vitputsade med detaljer av rött oputsat tegel. Gjutjärnsfönstren är spetsbågiga. Fasaden indelas av strävpelare. Sadeltaken är täckta med eternitplattor. Murarna är byggda av gråsten. En del av materialet är återanvänt från den gamla kyrkan. Tornets övre del är byggd av tegel. Murarna är spritputsade och vitfärgade. Gesimser, fönster- och dörromfattningar är murade av oputsat rött tegel. Takgesimsen består av tre skift rött tegel och fyra utkragande språng. Sockeln är hög, utkragande och spritputsad. Mellan fönstren finns strävpelare avtrappade i två nivåer avtäckta med grå plåt. Tornet har en gördelgesims av rött tegel. Ovanför denna finns lisener i hörnen och en spetsbågsfris under takgesimsen. Dubbla spetsbågiga ljudöppningar med brädluckor sitter i alla väderstreck. Under gördelgesimsen har tornet två strävpelare i hörnen. Kyrkan har tre ingångar, huvudingång genom tornet i väster, sidoingång på sydsidan och prästingång i koret i öster. Västportalen av rött tegel är utkragande med spetsigt gavelmotiv. Syd- och östingång sitter i spetsbågiga flersprångiga tegelomfattningar med rektangulära dörrar och spetsbågigt överljus. Samtliga pardörrar är gjorda av grönmålat ramverk och fyllningar. Insidorna är ådringsmålade. Söder om koret finns en nergång till pannrum i källaren. Kyrkans gjutjärnsfönster från 1871 är spetsbågiga, svartmålade och småspröjsade med blåst klarglas. Fönstren har en omfattning av rött tegel i två språng. Solbänkarna är belagda med gråmålad järnplåt. Tornet har dessutom tre runda rosettfönster. Långhus och kor har sadeltak. Korets tak är valmat. Taken är belagda med eternitplattor sedan 1911. Torntaket har en fyrkantig flack bas och en åttkantig spira klädd med koppar. Avvattningen är med fotrännor av grå plåt och stuprör av vit plåt.
Den nuvarande 1800-talskyrkan föregicks av en romansk stenkyrka från troligen 1100- talet med långhus, lägre smalare kor och halvrund absid samt ett brett västtorn. Kyrkan var prydd med sanstensskulpturer bland annat en bild av två lejon bitande ett människohuvud. Denna skulptur finns bevarad på Lunds historiska museum. C. G. Brunius dokumenterade kyrkan i mitten på 1800-talet. Befolkningsökningen gjorde medeltidskyrkan för liten. Ett utbyggnadsförslag gjordes av William Klein som inte genomfördes. Helgo Zettervall gjorde förslag på en nygotisk tegelkyrka som godkändes av Kung. Majt år 1865. Men förslaget blev för dyrt och byggdes inte. Nya ritningar gjordes istället av murare och byggmästare P. Strandqvist och omarbetades av arkitekt Per Ulrik Stenhammar. Bösarps kyrka är den enda kyrka som P. Strandqvist har ritat. Medeltidskyrkan revs 1870 och den nya kyrkan uppfördes på samma plats. En del av rivningsmaterialet återanvändes i den nya kyrkan som invigdes 1871. Kyrkan vitputsades med detaljer i rött tegel. Taket var belagt med skifferplattor. Predikstolskorg, ljuskronor och klockor flyttades med från den gamla kyrkan. År 1900 dekormålades hela interiören av målarmästare P. Cederholm i Trelleborg. 1911 byttes från skiffer till eternitplattor på taket. 1934 byggdes ett pannrum under koret för en ny värmeanläggning. 1936 hittades en medeltida barngrav med kista av kluvna stenhällar vid kyrkans norra yttermur. Kyrkan har flera gånger putslagats och målats, senast 2013
Interiör Vapenhuset ligger i tornets bottenvåning. Rummet har högt i tak och dagsljus från två stora fönster. Golvet i både torn, långhus och kor är belagt med rött och gult tegel lagt på flatan i diagonalt rutmönster. Väggarna är putsade och ljust grönmålade. Taket är plant putsat och vitmålat. En trätrappa leder vidare till de övre våningarna. Rummet är möblerat med bord för broschyrer och klädhängare på fot. I en djup stickbågig öppning sitter en ådringsmålad pardörr med spröjsat färgat glas i övre delen som leder till långhuset. Kyrkorummet består av långhus och smalare, upphöjt femsidigt kor. Slutna bänkar i tre kvarter står på ömse sidor om mittgången i långhuset. Bänkarna går ut till ytterväggarna. Under bänkkvarteren ligger lackade furubrädor. Mittgången är belagd med tegel. Väggarna är slätputsade och dekormålade. Långhuset har gröna väggar med målade växtbårder kring fönstren och bröstningsbård i bänkhöjd. Stora högtsittande gjutjärnsfönster med klarglas belyser rummet. I väster finns orgelläktaren vilande på pelare. Läktarbarriären har ett genombrutet räcke med spetsbågar målade i grått och guld. Långhuset är välvt med putsade och dekorationsmålade tegelvalv. Ribbvalven är sjukappiga, så kallade nätvalv, med rektangulära ribbor vilande på väggpilastrar med kragband. Ribborna är kvadermålade i rödbrunt. Valvkapporna är målade vita med gröna fält med växtdekor närmast pilastrarna. Predikstolen, ljusbärare och piano står i nordöst, dopfunten i sydöst i långhuset. Koret är upphöjt med tre steg av granit. Korvalvet är tiokappigt och fyra ribbor vilar på konsoler på murarna. I övrigt möts valvkapporna utan ribbor. Kapporna möter väggarna utan markering. Valvet är dekormålat blått med en mängd stjärnor i valvkapporna mot öster. I övriga kappor är målat med växtdekor. Koret upptas av altaruppsats och altarring. Fem fönster belyser koret. Ett altarskrank avskärmar sakristian. Skranket av gråmålat trä med spetsbågar har ett krön av genombruten plåt med stiliserade liljor. På ömse sidor om altaruppsatsen finns dörrar till den lilla sakristian. Tornets övre våningar nås via en trappa i vapenhuset. Från tredje våningen nås vindarna över långhus och kor. Valven är oisolerade. Taklaget av fur är från 1871. Det består av sparrar, tassar, hanband och saxsparrar. I klockvåningen på fjärde plan står klockbocken av furu med två klockor. Väggarna av tegel är tunt putsade. Det finns ljudöppningar åt fyra håll. Inredning och inventarier Altare, altaruppsats och altarring tillkom 1871 vid kyrkans uppförande. Altaret av grönmålat trä har släta sidor av brädor med en utkragande altarskiva. Altaret är inklätt med tyg. Altaruppsatsen i nygotisk stil av trä har en profilerad ram runt en målning på duk. Ramen har ett överstycke med två trepassbågar och fialer, småtorn, i hörnen. Altaruppsatsen är från 1871 men målningen byttes ut 1927. Den föreställer Kristi uppståndelse och är målad av Hugo Gehlin från Helsingborg. Han har gjort ett flertal glasmålningar i olika kyrkor. Altarringen av trä har ett genombrutet diagonalt raster mellan raka ståndare målat grått. Knäfallet och överliggaren är klätt med tyg. Planen är halvcirkelformad med två grindar. Dopfunten i gotisk stil av gjuten cement inköptes 1901. Den gjordes i serieproduktion av Skånska cementgjuteriet. Cuppan är åttkantig med nedhängande spetsbågar med trepassdekor. Foten är stjärnformad. Predikstolen är av bemålad rikt snidad ek från början av 1600-talet. Enligt en beskrivning av kyrkan från 1830 tillkom predikstolen 1605. Pelaren under korgen är från 1871. Underrede av släta skivor och trappa från 1950-talet. Originalfärgerna plockades fram på 1950-talet. Korgens sidor har skulpterade figurer av evangelisterna inom rundbågar under gavelfält. Hörnen markeras av hermer och karyatider som står på postament med lejonmasker. Bänkinredningen är sluten, ljust ådringsmålad och tillkom 1871. Dörrar och ryggar är i ramverkskonstruktion med en profilerad överliggare. Sitsar och gavlar är av hela brädor. Orgeln är byggd 1888 av orgelbyggare Rasmus Nilsson i Malmö. Renoverad 1981 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hillerød. Rasmus Nilsson byggde ett 20-tal orglar i Skåne varav ett fåtal är bevarade, varav Bösarps är den största. Mekanisk traktur och slejflådor av högsta kvalité. Fasaden är ritad av Lindvall och Cronsiö i Malmö. Nygotisk fasad indelad i fält med gavelmotiv, trepassbågar och fialer, småtorn. Målad i grått och guld. Storklockan av malm är gjuten 1521 av Heinricus de Borch. Lillklockan av malm är gjuten 1730 av Andrea Wetterholtz. Båda klockorna är prydda med växtbårder och inskriptioner.
21400000439836 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000439836 Bebyggelse - byggnad TRELLEBORG BÖSARP 21:1 - husnr 1 bÖSARPS KYRKA Den nuvarande 1800-talskyrkan föregicks av en romansk stenkyrka från troligen 1100- talet med långhus, lägre smalare kor och halvrund absid samt ett brett västtorn. Kyrkan var prydd med sanstensskulpturer bland annat en bild av två lejon bitande ett människohuvud. Denna skulptur finns bevarad på Lunds historiska museum. C. G. Brunius dokumenterade kyrkan i mitten på 1800-talet. Befolkningsökningen gjorde medeltidskyrkan för liten. Ett utbyggnadsförslag gjordes av William Klein som inte genomfördes. Helgo Zettervall gjorde förslag på en nygotisk tegelkyrka som godkändes av Kung. Majt år 1865. Men förslaget blev för dyrt och byggdes inte. Nya ritningar gjordes istället av murare och byggmästare P. Strandqvist och omarbetades av arkitekt Per Ulrik Stenhammar. Bösarps kyrka är den enda kyrka som P. Strandqvist har ritat. Medeltidskyrkan revs 1870 och den nya kyrkan uppfördes på samma plats. En del av rivningsmaterialet återanvändes i den nya kyrkan som invigdes 1871. Kyrkan vitputsades med detaljer i rött tegel. Taket var belagt med skifferplattor. Predikstolskorg, ljuskronor och klockor flyttades med från den gamla kyrkan. År 1900 dekormålades hela interiören av målarmästare P. Cederholm i Trelleborg. 1911 byttes från skiffer till eternitplattor på taket. 1934 byggdes ett pannrum under koret för en ny värmeanläggning. 1936 hittades en medeltida barngrav med kista av kluvna stenhällar vid kyrkans norra yttermur. Kyrkan har flera gånger putslagats och målats, senast 2013 Län: Skåne, Kommun: Trelleborg, Landskap: Skåne, Socken: Bösarp , Stift: Lunds stift, Församling: Dalköpinge församling Nybyggnadsår: 1870 - 1871 13.263106235472522,55.411894568845604 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000439836 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000439836 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000439836 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17