VÄSTERVIK DALHEMS PRÄSTGÅRD 1:14 - husnr 2
Murverk - Natursten, Murverk - Natursten
21400000397501 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21400000397501 Bebyggelse - byggnad VÄSTERVIK DALHEMS PRÄSTGÅRD 1:14 - husnr 2 DALHEMS KYRKA Efter långa diskussioner fattades beslutet att bygga en ny kyrka i Dalhem. Den gamla medeltidskyrkan hade blivit både trång och i dåligt skick. Röster höjdes visserligen för att bevara den, men de flesta ansåg att den gamla kyrkan kunde utnyttjas som byggmaterial till den nya. När så Vitterhetsakademin förklarade att man inte fann någon anledning att bevara kyrkan togs beslutet om rivning. Vitterhetsakademin begärde dock att få göra en dokumentation innan rivningen. Dokumentationen utfördes av Bror Emil Hildebrand på hösten 1874 och omfattade så väl fotografier som ritningar och beskrivningar. Detta material förvaras idag i Antikvariskt topografiskt arkiv i Stockholm. Bildmaterialet visar ett kyrkorum med kryssvalv och ett rikt dekorationsmåleri som dock får ett föga uppskattande omdöme av Hildebrand. "Målningarna röja stor brist i afseende på så väl smak och ideer som det konstnärliga utförandet. Människor och djur i allmänhet illa tecknade, träden likna ett slags kottar. Någon genomgående plan i framställningarne finnes icke, med undantag deraf att de fyra Evangelisterna fått intaga plats i hvar sin af korets fyra halfkupor. Äfven bladornamenten, ehur bättre än figurerna, äro mindre smakfulla än man är van att se på våra äldre kyrkomålningar från medeltiden." Bygget av den nya kyrkan påbörjades 1876. Ritningarna gjordes av I. W. Kajerdt vid Överintendentsämbetet och arbetet leddes av byggmästare J. Sundkvist. Två år senare stod kyrkan klar. Kyrkan uppfördes med en latinsk korsplan med torn i väster och kor i öster. Stilen är en blandning av nygotiska och nyklassicistiska drag så väl interört som exteriört. Kyrkans planlösning och en del utmärkande stildrag som t.ex. tornets höga nygotiska spira för tankarna till den närbelägna Västra Eds kyrka som stod klar 1863. Från den gamla kyrkan överfördes flera inventarier. De båda klockorna, storklockan som omgöts av Anders Billsten, Norrköping, 1789 och lillklockan som omgöts 1851 av gelbgjutaren Johan Kullman, Norrköping, hängdes upp i tornet. Altartavlan i den gamla kyrkan var en grupp om sex oljemålningar. Två av dessa, Nattvardens instiftelse och Nedtagningen från korset, sattes upp som altartavla i den nya kyrkan. De fyra andra målningarna placerades på olika platser i koret. En av tavlorna bär överskriften "Till Guds Namns Ähra och Dalhems Kyrckia till prydnad är denna Altartafla i Testamente efter Ryttm. Af Östgöta Caval. Och Tiust Comp: Wälb: Hr Jean de Bergh af des Enkiefru Wälb: F. Christina Elizabet Oliequist uprettat och förärat Anno 1724. Edvard Orm faciebat 1725". Tavlorna konserverades 1930 tillsammans med två medeltida träskulpturer föreställande Jungfru Maria med Jesus barnet och S:ta Anna själv tredje. Konserveringen utfördes av konservator Sven Sundbaum. Även den medeltida dopfunten överfördes till den nya kyrkan. Den placerades vid korets södra vägg men flyttades 1952 till en iordningställd dopplats i den södra korsarmen. Där hade tidigare stått en större kamin varför golvet var belagt med kalksten. Alla äldre inventarier överfördes dock inte. Predikstol, bänkar, läktarbröstning och altaruppsats nytillverkades. En del äldre inventarier spreds över socknen. År 1992 hittade man altarskivan från den gamla kyrkan. Den användes då som broplan vid gården Olstorp och förvaras idag i sockenmagasinet. År 1879 installerades orgeln i den nya kyrkan. Den nytillverkades av orgelfirman Åkerman & Lund. Samma firma gjorde en större renovering av instrumentet 1953. Det förefaller som att man vid det tillfället också utökade orgelverket. Den första större renovering som företogs i kyrkan utfördes 1949-52. Då installerade elvärme och belysning i kyrkan. Installationerna gjordes av Elektriska Aktiebolaget AEG, Norrköping och ledningarna fram till kyrkan byggdes av Forsaströms Kraftaktiebolag som också levererade strömmen. Arbetet med renoveringen leddes av professor Erik Lundberg med hjälp av arkitekten E. Auby. Kyrkorummet målades om och nya fönster med blyspröjsar sattes in. Två nya bänkskärmar tillverkades och ett okänt antal bänkar i kyrkorummet togs bort. På läktaren togs samtliga bänkar bort. Sakristian inreddes med nya förvaringsskåp. Vid dopplatsen sattes en skärm av trä upp. Altartavlan konserverades på nytt. Längst bak i kyrkan ordnades ett museum med äldre inventarier. Exteriört företogs vård och underhållsarbeten. Under 1980- och 1990-talen företogs flera exteriöra arbeten. 1982-83 sågs den putsade fasaden över liksom snickerier och tornets plåttak. Man förgyllde också kors och kula. Tre år senare målades kyrkans plåttak om. Åren 1995-96 sågs den putsade fasaden över på nytt liksom snickerierna. Plåttaket tvättades rent från alger och fönsterbleck och ståndskivor byttes. Socklar och portaler i natursten blästrades. Län: Kalmar, Kommun: Västervik, Landskap: Småland, Socken: Dalhem , Stift: Linköpings stift, Församling: Dalhems församling Nybyggnadsår: 1876 - 1878 16.18532708938895,57.98719806933923 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21400000397501 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21400000397501 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21400000397501 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret 1.1 2024-10-17
Efter långa diskussioner fattades beslutet att bygga en ny kyrka i Dalhem. Den gamla medeltidskyrkan hade blivit både trång och i dåligt skick. Röster höjdes visserligen för att bevara den, men de flesta ansåg att den gamla kyrkan kunde utnyttjas som byggmaterial till den nya. När så Vitterhetsakademin förklarade att man inte fann någon anledning att bevara kyrkan togs beslutet om rivning. Vitterhetsakademin begärde dock att få göra en dokumentation innan rivningen. Dokumentationen utfördes av Bror Emil Hildebrand på hösten 1874 och omfattade så väl fotografier som ritningar och beskrivningar. Detta material förvaras idag i Antikvariskt topografiskt arkiv i Stockholm. Bildmaterialet visar ett kyrkorum med kryssvalv och ett rikt dekorationsmåleri som dock får ett föga uppskattande omdöme av Hildebrand. "Målningarna röja stor brist i afseende på så väl smak och ideer som det konstnärliga utförandet. Människor och djur i allmänhet illa tecknade, träden likna ett slags kottar. Någon genomgående plan i framställningarne finnes icke, med undantag deraf att de fyra Evangelisterna fått intaga plats i hvar sin af korets fyra halfkupor. Äfven bladornamenten, ehur bättre än figurerna, äro mindre smakfulla än man är van att se på våra äldre kyrkomålningar från medeltiden." Bygget av den nya kyrkan påbörjades 1876. Ritningarna gjordes av I. W. Kajerdt vid Överintendentsämbetet och arbetet leddes av byggmästare J. Sundkvist. Två år senare stod kyrkan klar. Kyrkan uppfördes med en latinsk korsplan med torn i väster och kor i öster. Stilen är en blandning av nygotiska och nyklassicistiska drag så väl interört som exteriört. Kyrkans planlösning och en del utmärkande stildrag som t.ex. tornets höga nygotiska spira för tankarna till den närbelägna Västra Eds kyrka som stod klar 1863. Från den gamla kyrkan överfördes flera inventarier. De båda klockorna, storklockan som omgöts av Anders Billsten, Norrköping, 1789 och lillklockan som omgöts 1851 av gelbgjutaren Johan Kullman, Norrköping, hängdes upp i tornet. Altartavlan i den gamla kyrkan var en grupp om sex oljemålningar. Två av dessa, Nattvardens instiftelse och Nedtagningen från korset, sattes upp som altartavla i den nya kyrkan. De fyra andra målningarna placerades på olika platser i koret. En av tavlorna bär överskriften "Till Guds Namns Ähra och Dalhems Kyrckia till prydnad är denna Altartafla i Testamente efter Ryttm. Af Östgöta Caval. Och Tiust Comp: Wälb: Hr Jean de Bergh af des Enkiefru Wälb: F. Christina Elizabet Oliequist uprettat och förärat Anno 1724. Edvard Orm faciebat 1725". Tavlorna konserverades 1930 tillsammans med två medeltida träskulpturer föreställande Jungfru Maria med Jesus barnet och S:ta Anna själv tredje. Konserveringen utfördes av konservator Sven Sundbaum. Även den medeltida dopfunten överfördes till den nya kyrkan. Den placerades vid korets södra vägg men flyttades 1952 till en iordningställd dopplats i den södra korsarmen. Där hade tidigare stått en större kamin varför golvet var belagt med kalksten. Alla äldre inventarier överfördes dock inte. Predikstol, bänkar, läktarbröstning och altaruppsats nytillverkades. En del äldre inventarier spreds över socknen. År 1992 hittade man altarskivan från den gamla kyrkan. Den användes då som broplan vid gården Olstorp och förvaras idag i sockenmagasinet. År 1879 installerades orgeln i den nya kyrkan. Den nytillverkades av orgelfirman Åkerman & Lund. Samma firma gjorde en större renovering av instrumentet 1953. Det förefaller som att man vid det tillfället också utökade orgelverket. Den första större renovering som företogs i kyrkan utfördes 1949-52. Då installerade elvärme och belysning i kyrkan. Installationerna gjordes av Elektriska Aktiebolaget AEG, Norrköping och ledningarna fram till kyrkan byggdes av Forsaströms Kraftaktiebolag som också levererade strömmen. Arbetet med renoveringen leddes av professor Erik Lundberg med hjälp av arkitekten E. Auby. Kyrkorummet målades om och nya fönster med blyspröjsar sattes in. Två nya bänkskärmar tillverkades och ett okänt antal bänkar i kyrkorummet togs bort. På läktaren togs samtliga bänkar bort. Sakristian inreddes med nya förvaringsskåp. Vid dopplatsen sattes en skärm av trä upp. Altartavlan konserverades på nytt. Längst bak i kyrkan ordnades ett museum med äldre inventarier. Exteriört företogs vård och underhållsarbeten. Under 1980- och 1990-talen företogs flera exteriöra arbeten. 1982-83 sågs den putsade fasaden över liksom snickerier och tornets plåttak. Man förgyllde också kors och kula. Tre år senare målades kyrkans plåttak om. Åren 1995-96 sågs den putsade fasaden över på nytt liksom snickerierna. Plåttaket tvättades rent från alger och fönsterbleck och ståndskivor byttes. Socklar och portaler i natursten blästrades.
Torn - Väster, Torn - Väster, Vapenhus - Väster, Kor - Öster, Sakristia - Öster, Kor - Öster, Sakristia - Öster, Kor - Rakt, Kors - På kula, Kor - Fullbrett, Kor - Fullbrett, Korsarm
Dalhems kyrka präglas exteriört av nyklassicistiska och nygotiska drag. Kyrkan är byggd med en latinska korsplan där tornet ligger i väster och koret samt sakristian i öster. Murarna är uppförda i natursten, putsade och avfärgade i vitt. Samtliga tak är täckta av grönmålad plåt. På långhuset och sakristian är taket i form av sadeltak medan tornet kröns av en åttkantig tornspira. I spirans topp finns förgyllt kors och kula. Muröppningar för fönster och dörrar är rundbågiga. Ingångar finns i norr, söder och väster samt separat ingång till sakristian i öster. Samtliga ingångar har portaler som upp till brösthöjd är av huggen granit och däröver målade för att likna sten. Dörrarna är målade i ljust brunt. Portalerna i norr, söder och väster betonas ytterligare av putsade frontoner. Korsarmarna är korta och breda. De har fönster i norr respektive söder. Över korsarmarnas ingångar finns ett runt fönster. I tornet finns två ljudluckor i varje väderstreck. De är försedda med träluckor målade i ljust brunt.