Kalmar kn, KLÄCKEBERGA KYRKA 1:1 KLÄCKEBERGA KYRKA
21300000002982 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/21300000002982 Bebyggelse - anläggning Kalmar kn, KLÄCKEBERGA KYRKA 1:1 KLÄCKEBERGA KYRKA KLÄCKEBERGA KYRKA Text saknas för närvarandeKyrkogårdens historik Kläckeberga kyrkogård anlades i samband med kyrkans uppförande under medeltiden. Hur kyrkogården gestaltade sig då vet vi inte mycket om. Första avbildningen av kyrkogården är en teckning från 1634 av J. H. Rhezelius. Kyrkan står i norra delen av kyrkogården vilken har en rektangulär form. På avbildningen ser det ut som om kyrkogården endast hade en ingång åt söder. Väster om kyrkan var klockstapeln uppförd och strax sydost om kyrkan avbildas en byggnad där taket är förstört. Vad byggnaden användes till är inte känt. På ritningen ser man att hela kyrkogården omgärdades av vallar och på ritningen står det waller gamble. Vidare finns det en karta från år 1794 där kyrkan finns utmärkt och kyrkogården bildar en något avsmalnande rektangel mot söder. Från 1820-talet finns en teckning av kyrkan och delar av kyrkogården. Klockstapeln hade nu fått flytta fram till sitt nuvarande läge då kyrkan byggts på med ett halvrunt kor, vilket skedde på 1690-talet. Kyrkogårdsmuren avbildas som en vallmur och en ingång med grindar återges i murens nordöstra hörn. Ett par träd var planterade väster om kyrkan. Yttrligare en avbildning av kyrkan finns, från 1835. Ännu en gång är kyrkan avbildad från söder. Kyrkan omgärdas på ritningen i väster och söder av vad som ser ut som en mur medan det i öster ser ut att vara en gärdsgård. År 1856 jämnades kyrkogårdens vallar ut och sannolikt var det då som nuvarande kyrkogårdsmuren i söder uppfördes. Två utvidgningar av kyrkogården gjordes i slutet av 1800-talet. Den första utfördes år 1883, då kyrkogården utvidgades 12 meter åt öster, och det var sannolikt då som den östra muren uppfördes. Sju år senare, 1890, utökades kyrkogården 4 meter åt norr. På kyrkogårdens sydöstra del uppfördes ett gravkor år 1888 över familjen Jegerhjelm. Släkten Jegerhjelm ägde sedan 1832 Kläckeberga gård. År 1940 utförde Harald Åkerlund arkeologiska undersökningar strax norr om kyrkan. Han påträffade då en mindre vallgrav grävd några meter utanför kyrkogården. Innanför vallgraven påträffades ett antal byggnader som sträckte sig in under kyrkogårdsmuren. Lämningarna daterades till medeltid. Ett schakt grävdes även på insidan av nuvarande kyrkogårdsmur. Där påträffades en bit av vad som tolkades som en ringmur. Ringmuren har alltså uppförts efter det att bebyggelsen rivits någon gång under senare hälften av medeltiden. Vallgraven utanför muren har tillkommit först mot slutet av medeltiden eller möjligen så sent som på 1500-talet. Åkerlund tolkade lämningarna som rester efter profan bebyggelse som funnits på platsen och att detta kanske kunde tyda på att Kläckeberga till en början uppfördes som en profan byggnad. På ett fotografi som bör vara från början av 1900-talet visas en ängslik kyrkogård. På bilden syns ett fåtal vitmålade träkors, enstaka vårdar i sten, och planterade häckar. Ett antal fotografier från 1930-40-talet ger en helt annan bild av kyrkogården. Nu var kyrkogården uppordnad med köpta gravar längs gångarna. Många av gravplatserna var omgärdade av häckar och belagda med grus. Ett stort antal gravplatser hade stenramar och nästan alla platserna markerades av murgrönekullar. I kvarteret Klockstapeln liksom öster om koret fanns, vilket syns på fotografierna, större sammanhängande tomma ytor. En bild är tagen på den norra sidan om kyrkan. Längst till vänster i bild, närmast muren i norr syns ett antal vårdar av sten uppställda. Då det aldrig, vad vi vet, förekommit begravningar på den norra sidan måste det vara gravvårdar som tagits ur bruk och ställts upp. På ett fotografi från sydväst, taget av Iwar Andersson 1943, kan man se köpegravar, grusbelagda och omgärdade med låga häckar längs en då befintlig grusgång i väster. Innanför köpegravarna markerade murgrönekullar och små vårdar sannolikt allmänna linjen. År 1949 gjordes en enkätundersökning på initiativ av Växjö stift där församlingarna fick svara på några få frågor om sina kyrkogårdar. Svaren från Kläckeberga församlings kyrkoherde P. Ståhlberg beskriver något om hur kyrkogården då såg ut. Han berättar att på kyrkogården var det planterat träd huvudsakligen lindar och häckar av buxbom. Vidare beskriver han att enskilda gravar var förlagda utmed gångarna och att allmänna gravar fanns inne i kvarteren. Gravkullar oftast av murgröna var vanligt, berättar han vidare. För gravvårdarnas höjd hade man som regel att de inte fick överstiga 120 cm höjd. En kullerstensmur uppfördes framför kyrkans södra långhusfasad i öst-västlig riktning någon gång mellan 1938 och 1964. Den förhöjda ytan framför långhuset har inga gravvårdar. Att döma av äldre fotografier har det inte heller tidigare under 1900-talet funnits några gravar där. Inte heller ytorna väster och norr om kyrkan tycks inte ha används till begravningar på tidigt 1900-tal. På 1960-talet anlades dock ett mindre gravområde väster om kyrkan, intill gången mot norr. Under 1950- talet påbörjades de förändringar som vi ser resultatet av idag. Grusgångar och grusgravar såddes igen och omgärdningar kring gravplatser togs bort. Många äldre gravstenar togs också bort under årens lopp. En samling äldre gravvårdar stod under en period längs muren i väster, men är numera borta. Idag finns ett mindre antal äldre gravvårdar uppställda längs kyrkans norra långhusvägg. Under 1984 inlämnade församlingen en ansökan om rivning av det Jegerhjelmska gravkoret till länsstyrelsen. Ansökan avslogs med anledning av gravkorets stora kulturhistoriska värde. Efter detta avslag rustades gravkoret upp och bland annat omputsades fasaderna. 1986 tillkom nya kyrkogården norr om den gamla och innan marken togs i anspråk gjordes en arkeologisk undersökning. Undersökningen resulterade i att boplatslämningar från vikingatid och senmedeltid undersöktes. År 1987 inkom och godkändes ett förslag om att anlägga minneslund mellan den gamla och den nya kyrkogården. Minneslunden iordningställdes och invigdes dock inte förrän 1992. ARKIV OCH LITTERATUR Antikvariskt Topografiska arkivet, Riksantikvarieämbetet Kalmar läns museums topografiska arkiv Kulturmiljöbild, Riksantikvarieämbetets fotodatabas Lantmäteriet Landsarkivet i Vadstena: Hylanders kyrkogårdsinventering från 1949 Bucht, Eivor (red), Kyrkogårdens gröna kulturarv, Klippan 1992 Hammaskiöld, Hans mfl, Minnets stigar en resa bland svenska kyrkogårdar. Stockholm 2001 Hammarskjöld, Britt-Marie, Ett läns utveckling-Kulturminnesvårdsprogram för Kalmar län. Etapp 1, Översikt. Kalmar 1985 Larsson, Lars-Olof, Växjö stift under 800 år, Karlskrona 1972 Rahmqvist, Sigurd (red), Det medeltida Sverige, Bd 4, Småland 4, Stockholm 1999 Westergren, Ebbe. Fattighuset i Kläckeberga. Utgiven av Dörby- Kläckeberga hembygdsförening och Kalmar läns museum Westergren, Jan. Ring, Cecilia. Kläckeberga kyrka, Kulturhistorisk utredning, 2005. Kalmar läns museum. 2005 Åberg, Göran, Sankt Sigfrids stift i historia och nutid, Växjö 1996 Svenska kyrkans hemsida: www.svenskakyrkan.se Muntlig uppgift kyrkvaktmästare Mats Hägg Län: Kalmar, Kommun: Kalmar http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/rdf/21300000002982 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/xml/21300000002982 http://kulturarvsdata.se/raa/bbr/html/21300000002982 Riksantikvarieämbetet RAÄ Bebyggelseregistret - anläggning 1.1 2024-10-23
Kläckeberga kyrkogård anlades i samband med kyrkans uppförande under medeltiden. Hur kyrkogården gestaltade sig då vet vi inte mycket om.
Kyrkogårdens historik Kläckeberga kyrkogård anlades i samband med kyrkans uppförande under medeltiden. Hur kyrkogården gestaltade sig då vet vi inte mycket om. Första avbildningen av kyrkogården är en teckning från 1634 av J. H. Rhezelius. Kyrkan står i norra delen av kyrkogården vilken har en rektangulär form. På avbildningen ser det ut som om kyrkogården endast hade en ingång åt söder. Väster om kyrkan var klockstapeln uppförd och strax sydost om kyrkan avbildas en byggnad där taket är förstört. Vad byggnaden användes till är inte känt. På ritningen ser man att hela kyrkogården omgärdades av vallar och på ritningen står det waller gamble. Vidare finns det en karta från år 1794 där kyrkan finns utmärkt och kyrkogården bildar en något avsmalnande rektangel mot söder. Från 1820-talet finns en teckning av kyrkan och delar av kyrkogården. Klockstapeln hade nu fått flytta fram till sitt nuvarande läge då kyrkan byggts på med ett halvrunt kor, vilket skedde på 1690-talet. Kyrkogårdsmuren avbildas som en vallmur och en ingång med grindar återges i murens nordöstra hörn. Ett par träd var planterade väster om kyrkan. Yttrligare en avbildning av kyrkan finns, från 1835. Ännu en gång är kyrkan avbildad från söder. Kyrkan omgärdas på ritningen i väster och söder av vad som ser ut som en mur medan det i öster ser ut att vara en gärdsgård. År 1856 jämnades kyrkogårdens vallar ut och sannolikt var det då som nuvarande kyrkogårdsmuren i söder uppfördes. Två utvidgningar av kyrkogården gjordes i slutet av 1800-talet. Den första utfördes år 1883, då kyrkogården utvidgades 12 meter åt öster, och det var sannolikt då som den östra muren uppfördes. Sju år senare, 1890, utökades kyrkogården 4 meter åt norr. På kyrkogårdens sydöstra del uppfördes ett gravkor år 1888 över familjen Jegerhjelm. Släkten Jegerhjelm ägde sedan 1832 Kläckeberga gård. År 1940 utförde Harald Åkerlund arkeologiska undersökningar strax norr om kyrkan. Han påträffade då en mindre vallgrav grävd några meter utanför kyrkogården. Innanför vallgraven påträffades ett antal byggnader som sträckte sig in under kyrkogårdsmuren. Lämningarna daterades till medeltid. Ett schakt grävdes även på insidan av nuvarande kyrkogårdsmur. Där påträffades en bit av vad som tolkades som en ringmur. Ringmuren har alltså uppförts efter det att bebyggelsen rivits någon gång under senare hälften av medeltiden. Vallgraven utanför muren har tillkommit först mot slutet av medeltiden eller möjligen så sent som på 1500-talet. Åkerlund tolkade lämningarna som rester efter profan bebyggelse som funnits på platsen och att detta kanske kunde tyda på att Kläckeberga till en början uppfördes som en profan byggnad. På ett fotografi som bör vara från början av 1900-talet visas en ängslik kyrkogård. På bilden syns ett fåtal vitmålade träkors, enstaka vårdar i sten, och planterade häckar. Ett antal fotografier från 1930-40-talet ger en helt annan bild av kyrkogården. Nu var kyrkogården uppordnad med köpta gravar längs gångarna. Många av gravplatserna var omgärdade av häckar och belagda med grus. Ett stort antal gravplatser hade stenramar och nästan alla platserna markerades av murgrönekullar. I kvarteret Klockstapeln liksom öster om koret fanns, vilket syns på fotografierna, större sammanhängande tomma ytor. En bild är tagen på den norra sidan om kyrkan. Längst till vänster i bild, närmast muren i norr syns ett antal vårdar av sten uppställda. Då det aldrig, vad vi vet, förekommit begravningar på den norra sidan måste det vara gravvårdar som tagits ur bruk och ställts upp. På ett fotografi från sydväst, taget av Iwar Andersson 1943, kan man se köpegravar, grusbelagda och omgärdade med låga häckar längs en då befintlig grusgång i väster. Innanför köpegravarna markerade murgrönekullar och små vårdar sannolikt allmänna linjen. År 1949 gjordes en enkätundersökning på initiativ av Växjö stift där församlingarna fick svara på några få frågor om sina kyrkogårdar. Svaren från Kläckeberga församlings kyrkoherde P. Ståhlberg beskriver något om hur kyrkogården då såg ut. Han berättar att på kyrkogården var det planterat träd huvudsakligen lindar och häckar av buxbom. Vidare beskriver han att enskilda gravar var förlagda utmed gångarna och att allmänna gravar fanns inne i kvarteren. Gravkullar oftast av murgröna var vanligt, berättar han vidare. För gravvårdarnas höjd hade man som regel att de inte fick överstiga 120 cm höjd. En kullerstensmur uppfördes framför kyrkans södra långhusfasad i öst-västlig riktning någon gång mellan 1938 och 1964. Den förhöjda ytan framför långhuset har inga gravvårdar. Att döma av äldre fotografier har det inte heller tidigare under 1900-talet funnits några gravar där. Inte heller ytorna väster och norr om kyrkan tycks inte ha används till begravningar på tidigt 1900-tal. På 1960-talet anlades dock ett mindre gravområde väster om kyrkan, intill gången mot norr. Under 1950- talet påbörjades de förändringar som vi ser resultatet av idag. Grusgångar och grusgravar såddes igen och omgärdningar kring gravplatser togs bort. Många äldre gravstenar togs också bort under årens lopp. En samling äldre gravvårdar stod under en period längs muren i väster, men är numera borta. Idag finns ett mindre antal äldre gravvårdar uppställda längs kyrkans norra långhusvägg. Under 1984 inlämnade församlingen en ansökan om rivning av det Jegerhjelmska gravkoret till länsstyrelsen. Ansökan avslogs med anledning av gravkorets stora kulturhistoriska värde. Efter detta avslag rustades gravkoret upp och bland annat omputsades fasaderna. 1986 tillkom nya kyrkogården norr om den gamla och innan marken togs i anspråk gjordes en arkeologisk undersökning. Undersökningen resulterade i att boplatslämningar från vikingatid och senmedeltid undersöktes. År 1987 inkom och godkändes ett förslag om att anlägga minneslund mellan den gamla och den nya kyrkogården. Minneslunden iordningställdes och invigdes dock inte förrän 1992. ARKIV OCH LITTERATUR Antikvariskt Topografiska arkivet, Riksantikvarieämbetet Kalmar läns museums topografiska arkiv Kulturmiljöbild, Riksantikvarieämbetets fotodatabas Lantmäteriet Landsarkivet i Vadstena: Hylanders kyrkogårdsinventering från 1949 Bucht, Eivor (red), Kyrkogårdens gröna kulturarv, Klippan 1992 Hammaskiöld, Hans mfl, Minnets stigar en resa bland svenska kyrkogårdar. Stockholm 2001 Hammarskjöld, Britt-Marie, Ett läns utveckling-Kulturminnesvårdsprogram för Kalmar län. Etapp 1, Översikt. Kalmar 1985 Larsson, Lars-Olof, Växjö stift under 800 år, Karlskrona 1972 Rahmqvist, Sigurd (red), Det medeltida Sverige, Bd 4, Småland 4, Stockholm 1999 Westergren, Ebbe. Fattighuset i Kläckeberga. Utgiven av Dörby- Kläckeberga hembygdsförening och Kalmar läns museum Westergren, Jan. Ring, Cecilia. Kläckeberga kyrka, Kulturhistorisk utredning, 2005. Kalmar läns museum. 2005 Åberg, Göran, Sankt Sigfrids stift i historia och nutid, Växjö 1996 Svenska kyrkans hemsida: www.svenskakyrkan.se Muntlig uppgift kyrkvaktmästare Mats Hägg
För kyrkogårdens historik från 1600-talet fram till 1992 hänvisas till "Anläggningens historik" samt till bifogad PDF.
Beskrivning av kyrkogården Allmän karaktär Kläckeberga kyrka har en gammal och en ny kyrkogårdsdel. Den gamla kyrkogården har en i huvudsak rektangulär form. Gravplatserna är koncentrerade till kyrkans södra och östra sida. Väster om kyrkan finns bara en kort rad med gravvårdar. Norrsidan används inte för begravningar. Söder om koret står en klockstapel. I södra delen av kvarteret Klockstapeln, intill södra muren, är ett gravkor uppfört för släkten Jegerhjelm. Kyrkogårdens mest iögonfallande gravvård, näst efter det Jegerhjelmska gravkoret, är John Malmborgs familjegrav från 1940-talet vid korets södra sida. Graven har en monumental utformning och omgärdas av ett stenstaket. Inga grusgravar finns idag bevarade utan hela kyrkogården, förutom gångarna, är insådd med gräs. Norr om gamla kyrkogårdsbegränsningen skapades en ny del på 1980-talet. Här har endast ett mindre antal gravplatser tagits i bruk. Ett urngravsområde är ordnat i nordöstra hörnet. Mellan den gamla och den nya delen finns minneslunden. I anslutning till den nya kyrkogården och minneslunden ligger en parkering. Omgärdning Den gamla delen omgärdas av en mur som invändigt motfyllts med jord, en så kallad vallmur. Den nya delen omgärdas av en måbärshäck. Ingångar Det finns tre ingångar till Kläckeberga kyrkogård och alla är placerade på den östra sidan. Kyrkogårdens huvudentré ligger i mitten av den östra muren, på gamla delen, där en gång leder fram längs kyrkans södra sida. Det är en svartmålad, dubbel smidesgrind mellan granitstolpar. På stolparna finns en kula av järn. De två andra ingångarna är placerade på den nya delen. Den längst i söder är en enkel svart målad järngrind mellan granitstolpar. Den längst i norr består av två svartmålade järngrindar mellan granitstolpar. Vegetation Trädkrans: Längs den västra och södra delen av gamla kyrkogården finns en splittrad trädkrans av ekar. Övrigt: Ekar och lindar finns planterat på gamla kyrkogården. På den nya delen finns häckar av tuja, svartaronia, spirea och paraplyalmar planterade i hörnen av de olika gräsytorna. Se vidare i de enskilda kvartersbeskrivningarna. Gångsystem Gångarna är utlagda i ett rätvinkligt system i nord-sydlig och öst-västlig riktning över kyrkogården. En huvudgång framför kyrkan markeras med större bredd. Huvudgången svänger av mot norr när den når fram till kyrkogårdsmuren i väster. Gången leder fram till förråd och personalutrymmen. Gångarna är grusbelagda både på den gamla och den nya delen. Gravvårdstyper Gravvårdarna på Kläckeberga kyrkogård kännetecknas av stor variationsrikedom både vad det gäller ålder, material och form. Svart och grå granit är det vanligaste materialet, men här finns också ett stort antal kalkstensvårdar av vilka flertalet också hör till kyrkogårdens äldsta vårdar. Kyrkogården rymmer också ett par exempel på vårdar från mitten och slutet av 1800- talet i form av gjutjärnskors och marmorvårdar. De äldsta vårdarna finns alla av naturliga skäl i kvarteren närmast kyrkan. Många gravvårdar bär klassicerande formspråk. Det kan innebära att själva stenen fått en form som efterliknar ett tempel från antiken, eller att kolonner, lagerkransar och dylikt ingår i motivet. Två större omgärdade familjegravar finns på kyrkogården. Sydöst om koret är familjen Malmborgs gravplats och i Kvarteret Klockstapeln är familjen Le Grands familjegravplats. I samma kvarter finns även det Jegerhjelmska gravkoret. Minneslund Minneslunden anlades 1992 på en yta mellan den gamla och den nya delen av kyrkogården. Minneslunden utgörs av en rektangulär gräsklädd yta och jordningsytan markeras av fyra hörnstenar. Från kyrkogårdsgången in till minneslunden leder en gång av kalksten vilken avslutas som en kalkstenslagd yta. I kalkstensläggningen finns ett antal öppningar med jord med plats för att sätta vaser. På en natursten till vänster i lunden står det Minneslund. Platsen omgärdas av spirea, rosenpakttry, dvärgsyren, luktolvon och forsythia. Byggnader Klockstapeln byggdes omkring 1690, då den ersatte en äldre klockstapel som kom att stå i vägen för det nya kor som uppfördes vid denna tid. Klockstapeln, som är uppförd i trä är liksom kyrkans tak täckt med tjärstruken ekspån. Jegerhjelmska gravkoret uppfördes i kyrkogårdens sydöstra hörn, troligen vid slutet av 1800- talet som sista vilorum för släkten Jegerhjelm som då innehade Kläckeberga gård. Byggnaden är i det närmaste kvadratisk och uppförd av kalksten. Fasaden är spritputsad med släta omfattningar. Byggnaden täcks av ett tälttak klätt med falsad, galvad plåt, som är svartmålad. Taket krönes av ett kalkstenkors. I gravkoret finns fortfarande kistor, vilka står på sandgolvet. I kyrkogårdens nordvästra hörn ligger en personal- och förrådsbyggnad. I dessa utrymmen är också kyrkobesökarnas toalett inrymd. Byggnaden är uppförd i vinkel och dess äldsta delar är troligen från slutet av 1960-talet, då en gammal redskapsbod revs. Personal- och förrådshuset har sedan byggts till i etapper. Övrigt På kyrkogården intill kyrkans kor är en minnessten uppställd över Frälseinspektoren Christian Fredrik von Sydow född i Pommern 1714, inflyttad till Sverige 1725 död på Stävlö 1773 och hans hustru Christina Wahlsten född 1717 död på Stävlö 1753. Släktföreningen reste 1965 minnesstenen, som är i röd kalksten. Äldre gravvårdar som tagits ur bruk har ställts upp intill norra långhusväggen. Beskrivning av enskilda kvarter/områden Kvarter Skansen, Klockstapeln och Kyrkan Allmän karaktär Kvarteren Skansen, Klockstapeln och Kyrkan ligger runt om kyrkan på den gamla kyrkogården. Kvarteren rymmer 328, 164 respektive cirka 180 gravplatser. Kvarteren avgränsas i ytterkanterna av kyrkogårdsmuren och mellan kvarteren är grusade raka gångar. I kvarteren finns gravvårdar från mitten av 1800-talet och fram till 2000-talet. Höga, stående, mer påkostade gravvårdar finns närmast koret. Ett gravkor och två större familjegravar med omgärdning finns i kvarteren. Gravvårdarna står i rader och en del är ryggställda utan rygghäckar. Vårdarna är vända mot öster, väster och norr. Området är gräsbesått. Gravvårdstyper På gamla kyrkogården finns gravvårdar från alla 1900-talets årtionden representerade men gravvårdar från 1960-, 70- och 80-tal dominerar. Ett antal gravvårdar är daterade till 1800- talet. Den äldsta vården, finns i kvarteret Klockstapeln, och är från 1850. Det är en liggande kalkstenshäll där årtalet är angivet med romerska siffror. Vårdarna är resta över friherre Axel Oskar Raab och hans hustru Augusta Raab, född Löwenhielm. Sammanlagd är nio gravvårdar från 1800-talet. Övervägande delen av vårdarna är gjorda i svart eller grå granit. Röd granit förekommer också liksom ett antal vårdar som är gjorda i kalksten. Här finns även ett par träkors utan inskription, ett par kopparkors samt två gjutjärnskors varav det ena är fäst vid en vård av kalksten. Ett kors av järnrör är dekorerat med ett hjärta i plåt. En modern vård är gjord i metall och glas. Gravplatsen över familjen Malmborg är den mest anmärkningsvärda liksom det Jägerheimska gravkoret. Den Malmborgska gravplatsen är stenbelagd och omgärdas av ett staket av sten. Innanför staketet på vardera kortsidan finns en soffa i granit med uthuggna rosor. På hörnpelarna står stenurnor med kopparknoppar. På ett fåtal gravplatser finns murgrönekullar. Ett stort antal gravvårdar har tydliga klassicerande drag. På ett stort antal av gravvårdarna finns den dödes titel angiven. Vanligast förekommande är lantbrukare. Därutöver finns titlarna godsägare, hemmansägare, fiskare, båtsman, pastor, kyrkovaktmästare, kantor, kyrkvärd, murarmästare, tegelbruksarbetare, tegelarbetare, inspektor, byggmästare, byggnadsingenjör, slöjdare, snickare, verkmästare, agronom,direktör, trafikbilägare, trädgårdsmästare, sjuksköterska, smedmästare, rättare, nämndeman, stationsmästare, fanjunkare. Ortnamn förekommer på merparten av gravvårdarna. Övrigt Pastor Carl Athell har sin gravplast i kvarteret Skansen. Carls mor och far, Petronella Petersdotter och Anders Olsson, bodde under åren 1879-1885 på andra våningen i fattigstugan tillsammans med sina åtta barn. År 1885 dog modern. Efter hustruns död hade fadern inga möjligheter att ta hand om barnen. Barnen utackorderades i sockenstugan till lägstbjudande. Carl har beskrivit dagen då han auktionerades ut första gången som sexåring. Carl fick genomlida ytterligare tre auktionsdagar i sitt liv. I boken Fattigstugu- Calle har han beskrivit sitt liv. Längre fram flyttade Carl till Amerika och blev predikant i Svenska evangeliska frikyrkan. Han tog sig då namnet Athell. Sedan 1951 ligger han begravd på Kläckeberga kyrkogård. Vid en arkeologisk undersökning intill kyrkans södra långhusvägg, 2005, påträffades ett skelett som var begravt i linje med kyrkans vägg. Ett underarmsben skickades för 14 C analys och skelettet daterades till 1200-1400-tal. Den långa spännvidden på dateringen gör det svårt att dra några slutsatser om den döde gravlagds i och med kyrkans uppförande eller i ett senare skede. Nya delen Allmän karaktär Nya delen ligger norr om kyrkan, har en rektangulär form och är helt insådd med gräs. Mellan gräsytorna löper raka grusbelagda gångar. Området omgärdas av en häck av mårbär. Det är bara planlagt för gravplatser på hälften av den nya ytan enligt gravkartan. Området närmast minneslunden är det som har tagits i bruk. Platsen omgärdas av en hög tujahäck. Gravvårdarna står i raka rader vända mot norr, öster och väster. Mellan raderna växer liten svart aronia som rygghäckar. I mitten av området finns en cirkelrund kalkstenbelagd plats med en staty, kallad Lovsång. Statyn är gjord av Thomas Kvarsebo och föreställer två korister på en sockel av granit. Mellan den gamla och den nya delen är minneslunden. Gravvårdstyper Merparten av vårdarna i området i området är medelstora och stående. Materialet är övervägande av grå granit men även svart och röd förekommer. Naturstenar förekommer i några få fall. Här finns även tre kors av kopparplåt samt en vård i järn. Första gravplatsen togs i bruk 1985. Inte på någon vård anges den dödes titel och endast på två gravvårdar nämns hemorten.