Statens museer för världskultur - Världskulturmuseet
Sr Pablo L. Soldi
1.3.0 2026-08-11 Sr Pablo L. Soldi Rådata 2963 samling Statens museer för världskultur - Världskulturmuseet SMVK-VKM Samling http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/samling/2963 1957.26 En samling keramikfragment från Paracas, Peru. Skänkt till museet av generalkonsul Sven Karell, Stockholm, den 15 oktober 1957. Till denna samling har intendent S. Henry Wassén skrivit följande ingress, daterad den 19 oktober 1957: I samband med undersökningen av det högst dubiösa lerkärlet 35.32.178, utgivet att vara från Paracas, Peru, men möjligen helt och i varje fall i detaljer en förfalskning, hade undertecknad redan 1956 anhållit hos generalkonsul Sven Karell i Lima, att han skulle söka skaffa äkta lerprover eller keramikmaterial från Paracas för det jämförande studiet av godset m.m. i 35.32.178. Denna samling är ett svar härpå, enligt brevkort av Karell från Stockholm den 10 september 1957: "Försökte få tag i lera av vilken med säkerhet Paracas-kärl voro tillverkade, men alla jag frågade sade sig ej våga sig på att garantera, varifrån de togo leran. Soldi gav mig i stället en del skärvor från garanterat äkta Paracas-kärl och sänder jag samtidigt dessa under förhoppning, att de kunna vara Dig till nytta." Ovannämnde Soldi torde vara peruanske privatarkeologen m.m. Sr. Pablo L. Soldi, bosatt i Ica, förf. av bl. a. de två i detta sammanhang viktiga skrifterna "Nasca Constante" (Revista Histórica Iqueña, No. 1, Vol. 1, Ica 1955) och "Chavin en Ica" (Ica, 1956), vilka båda skaffats till museets bibliotek vid mitt besök i Chicago 1956, hos en museal vän till Soldi. Skrifterna är viktiga, framför allt "Chavin en Ica" genom bilmaterialet från Ocucaje och "Juan Pablo"-lokalerna som Soldi återger, då det här också är fråga om uppenbar Paracas-kultur. Mycket talar för att skärvmaterialet i samlingen egentligen kommer från Ucucaje och Juan Pablo, där Soldi specialarbetat, men generellt kan man därom använda termen "Paracas". Typiskt för en del av fragmenten i samlingen är applicering av färgstoffer efter kärlens bränning = postfiring color. Detta är enligt A.L. Kroeber: Paracas Cavernas and Chavin (Univ. of Calif. Publications in Amer. Arch. and Ethnology, Vol. 40:8, pp 313-348, Berkeley, 1953), p 322, såvitt man vet ett karakteristikum för Paracas Cavernas och Ocucaje, eller med hans egna ord: "Also characteristic of Cavernas and Ocucaje - and only of them in all Peru, so far as known - is the use of postfiring color crust in areas bounded by incised lines. There is no trace of this process att Necropolis, which geographically adjoins Cavernas at Paracas, nor in any phase of the Nazca style, whose remains closely adjoin the Cavernas-type remains in the oasis of Ocucaje. The isolation of the phenomenon leaves it unexplained."---- Ehuru utan direkt samband med denna skärvsamling kan här nämnas att lerprover från Paracas under 1957 erhållits från museichefen Muelle i Lima via svenska ambassaden, även att de undersökts vid Silikatkemiska Institutet av tekn. lic. Sven Berger enligt hans rapport av den 27 september 1957. (Generalkatalogen) 1957.26, En samling keramikfragment från Paracas, Peru. Skänkt till museet av generalkonsul Sven Karell, Stockholm, den 15 oktober 1957. Till denna samling har intendent S. Henry Wassén skrivit följande ingress, daterad den 19 oktober 1957: I samband med undersökningen av det högst dubiösa lerkärlet 35.32.178, utgivet att vara från Paracas, Peru, men möjligen helt och i varje fall i detaljer en förfalskning, hade undertecknad redan 1956 anhållit hos generalkonsul Sven Karell i Lima, att han skulle söka skaffa äkta lerprover eller keramikmaterial från Paracas för det jämförande studiet av godset m.m. i 35.32.178. Denna samling är ett svar härpå, enligt brevkort av Karell från Stockholm den 10 september 1957: "Försökte få tag i lera av vilken med säkerhet Paracas-kärl voro tillverkade, men alla jag frågade sade sig ej våga sig på att garantera, varifrån de togo leran. Soldi gav mig i stället en del skärvor från garanterat äkta Paracas-kärl och sänder jag samtidigt dessa under förhoppning, att de kunna vara Dig till nytta." Ovannämnde Soldi torde vara peruanske privatarkeologen m.m. Sr. Pablo L. Soldi, bosatt i Ica, förf. av bl. a. de två i detta sammanhang viktiga skrifterna "Nasca Constante" (Revista Histórica Iqueña, No. 1, Vol. 1, Ica 1955) och "Chavin en Ica" (Ica, 1956), vilka båda skaffats till museets bibliotek vid mitt besök i Chicago 1956, hos en museal vän till Soldi. Skrifterna är viktiga, framför allt "Chavin en Ica" genom bilmaterialet från Ocucaje och "Juan Pablo"-lokalerna som Soldi återger, då det här också är fråga om uppenbar Paracas-kultur. Mycket talar för att skärvmaterialet i samlingen egentligen kommer från Ucucaje och Juan Pablo, där Soldi specialarbetat, men generellt kan man därom använda termen "Paracas". Typiskt för en del av fragmenten i samlingen är applicering av färgstoffer efter kärlens bränning = postfiring color. Detta är enligt A.L. Kroeber: Paracas Cavernas and Chavin (Univ. of Calif. Publications in Amer. Arch. and Ethnology, Vol. 40:8, pp 313-348, Berkeley, 1953), p 322, såvitt man vet ett karakteristikum för Paracas Cavernas och Ocucaje, eller med hans egna ord: "Also characteristic of Cavernas and Ocucaje - and only of them in all Peru, so far as known - is the use of postfiring color crust in areas bounded by incised lines. There is no trace of this process att Necropolis, which geographically adjoins Cavernas at Paracas, nor in any phase of the Nazca style, whose remains closely adjoin the Cavernas-type remains in the oasis of Ocucaje. The isolation of the phenomenon leaves it unexplained."---- Ehuru utan direkt samband med denna skärvsamling kan här nämnas att lerprover från Paracas under 1957 erhållits från museichefen Muelle i Lima via svenska ambassaden, även att de undersökts vid Silikatkemiska Institutet av tekn. lic. Sven Berger enligt hans rapport av den 27 september 1957. (Generalkatalogen) Ursprung Sydamerika http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103580 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103581 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103582 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103583 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103584 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103585 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103586 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103587 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103588 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/objekt/103589 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/samling/html/2963 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/samling/xml/2963 http://kulturarvsdata.se/SMVK-VKM/samling/rdf/2963
Text ur generalkatalog
En samling keramikfragment från Paracas, Peru. Skänkt till museet av generalkonsul Sven Karell, Stockholm, den 15 oktober 1957. Till denna samling har intendent S. Henry Wassén skrivit följande ingress, daterad den 19 oktober 1957: I samband med undersökningen av det högst dubiösa lerkärlet 35.32.178, utgivet att vara från Paracas, Peru, men möjligen helt och i varje fall i detaljer en förfalskning, hade undertecknad redan 1956 anhållit hos generalkonsul Sven Karell i Lima, att han skulle söka skaffa äkta lerprover eller keramikmaterial från Paracas för det jämförande studiet av godset m.m. i 35.32.178. Denna samling är ett svar härpå, enligt brevkort av Karell från Stockholm den 10 september 1957: "Försökte få tag i lera av vilken med säkerhet Paracas-kärl voro tillverkade, men alla jag frågade sade sig ej våga sig på att garantera, varifrån de togo leran. Soldi gav mig i stället en del skärvor från garanterat äkta Paracas-kärl och sänder jag samtidigt dessa under förhoppning, att de kunna vara Dig till nytta." Ovannämnde Soldi torde vara peruanske privatarkeologen m.m. Sr. Pablo L. Soldi, bosatt i Ica, förf. av bl. a. de två i detta sammanhang viktiga skrifterna "Nasca Constante" (Revista Histórica Iqueña, No. 1, Vol. 1, Ica 1955) och "Chavin en Ica" (Ica, 1956), vilka båda skaffats till museets bibliotek vid mitt besök i Chicago 1956, hos en museal vän till Soldi. Skrifterna är viktiga, framför allt "Chavin en Ica" genom bilmaterialet från Ocucaje och "Juan Pablo"-lokalerna som Soldi återger, då det här också är fråga om uppenbar Paracas-kultur. Mycket talar för att skärvmaterialet i samlingen egentligen kommer från Ucucaje och Juan Pablo, där Soldi specialarbetat, men generellt kan man därom använda termen "Paracas". Typiskt för en del av fragmenten i samlingen är applicering av färgstoffer efter kärlens bränning = postfiring color. Detta är enligt A.L. Kroeber: Paracas Cavernas and Chavin (Univ. of Calif. Publications in Amer. Arch. and Ethnology, Vol. 40:8, pp 313-348, Berkeley, 1953), p 322, såvitt man vet ett karakteristikum för Paracas Cavernas och Ocucaje, eller med hans egna ord: "Also characteristic of Cavernas and Ocucaje - and only of them in all Peru, so far as known - is the use of postfiring color crust in areas bounded by incised lines. There is no trace of this process att Necropolis, which geographically adjoins Cavernas at Paracas, nor in any phase of the Nazca style, whose remains closely adjoin the Cavernas-type remains in the oasis of Ocucaje. The isolation of the phenomenon leaves it unexplained."---- Ehuru utan direkt samband med denna skärvsamling kan här nämnas att lerprover från Paracas under 1957 erhållits från museichefen Muelle i Lima via svenska ambassaden, även att de undersökts vid Silikatkemiska Institutet av tekn. lic. Sven Berger enligt hans rapport av den 27 september 1957. (Generalkatalogen)
Samlingsnummer
Beskrivning
Samlingsnamn
Ursprung
Sydamerika