Statens museer för världskultur - Östasiatiska museet
HM-2149-Tedosa (med lock)
GVIA-2149, Margot Holmes’ Dep., MHC50, HM2149
tedosa
1.3.0 2026-08-26 tedosa Rådata 107749 delobjekt Statens museer för världskultur - Östasiatiska museet SMVK-OM Del av föremål http://kulturarvsdata.se/SMVK-OM/delobjekt/107749 HM-2149-Tedosa (med lock), GVIA-2149, Margot Holmes’ Dep., MHC50, HM2149 Tedosa med mörkbrun glasyr som inte går ända ner och elfenbenslock. Innehåller en lapp med texten “Seto. 1750- 1800tal”. I teceremonin används två huvudtyper av pulvriserat te som båda kommer från samma tebuske. Den ena typen kallas tjockt te (koicha) och används under den mer formella ceremonin och den andra kallas tunt te (usucha) för den mindre formella. Det tjocka teet anses något sötare och tillreds med mer pulver så konsistensen blir tjockare. Alla deltagare dricker ur samma teskål, medan det tunna teet serveras i varsin skål för varje deltagare. Olika tedosor används för de olika tetyperna. Generellt kallas dosor för tunt te för usucha-ki och är oftast av lackerat trä, medan tedosor för tjockt te brukar vara av keramik (chaire). Keramiktedosor importerades ursprungligen från Kina och Sydostasien, där de ofta hade använts för helt andra syften än teförvaring. Dosorna för tjockt te var framför allt före 1900-talet den högst rankade keramiktypen inom teceremonin, t o m före teskålar. Många tedosor klassades som ”berömda ting med poetiska namn” (meibutsu). Termen meibutsu började användas under Edo-perioden för att rangordna och klassificera kända föremål och bildkonst som utgör teceremonins materiella kulturarv. (Baserad på text från utställningskatalogen Japan. Föremål och bilder berättar. 2011). /PH Mörkbrun glasyr som inte går ända ner. Innehåller en lapp med texten “Seto. 1750- 1800tal”., Braw, Monica, Holmberg, Petra & Myrdal, Eva (2011). Japan: föremål och bilder berättar = Japan : artefacts and images tell the story. Stockholm: Östasiatiska museet image/jpeg https://collections.smvk.se/carlotta-om/web/image/tn/308324/representation https://collections.smvk.se/carlotta-om/web/image/zoom/308323/representation http://kulturarvsdata.se/resurser/License#by Östasiatiska museet Statens museer för världskultur http://kulturarvsdata.se/SMVK-OM/objekt/133660 http://libris.kb.se/bib/12149975 http://kulturarvsdata.se/SMVK-OM/delobjekt/html/107749 http://kulturarvsdata.se/SMVK-OM/delobjekt/xml/107749 http://kulturarvsdata.se/SMVK-OM/delobjekt/rdf/107749
Beskrivning
Tedosa med mörkbrun glasyr som inte går ända ner och elfenbenslock. Innehåller en lapp med texten “Seto. 1750- 1800tal”. I teceremonin används två huvudtyper av pulvriserat te som båda kommer från samma tebuske. Den ena typen kallas tjockt te (koicha) och används under den mer formella ceremonin och den andra kallas tunt te (usucha) för den mindre formella. Det tjocka teet anses något sötare och tillreds med mer pulver så konsistensen blir tjockare. Alla deltagare dricker ur samma teskål, medan det tunna teet serveras i varsin skål för varje deltagare. Olika tedosor används för de olika tetyperna. Generellt kallas dosor för tunt te för usucha-ki och är oftast av lackerat trä, medan tedosor för tjockt te brukar vara av keramik (chaire). Keramiktedosor importerades ursprungligen från Kina och Sydostasien, där de ofta hade använts för helt andra syften än teförvaring. Dosorna för tjockt te var framför allt före 1900-talet den högst rankade keramiktypen inom teceremonin, t o m före teskålar. Många tedosor klassades som ”berömda ting med poetiska namn” (meibutsu). Termen meibutsu började användas under Edo-perioden för att rangordna och klassificera kända föremål och bildkonst som utgör teceremonins materiella kulturarv. (Baserad på text från utställningskatalogen Japan. Föremål och bilder berättar. 2011). /PH
Anmärkning
Mörkbrun glasyr som inte går ända ner. Innehåller en lapp med texten “Seto. 1750- 1800tal”.
Referens, källa
Braw, Monica, Holmberg, Petra & Myrdal, Eva (2011). Japan: föremål och bilder berättar = Japan : artefacts and images tell the story. Stockholm: Östasiatiska museet
Sakord
Accessionsnummer
Tidigare identitet
Östasiatiska museet
Statens museer för världskultur