person
regissör
skådespelare
Maria
Persson [född]
Hörnelius, Maria
1.3.0 2026-08-24 Hörnelius, Maria Rådata 289028 name Göteborgs stadsmuseum GSM Namn http://kulturarvsdata.se/GSM/name/289028 "Skådespelerska (film- och tv-roller från 1962). Född Ingrid Maria Persson i Sundsvall. Hon är född och gjorde sin skådespelardebut som Maria Persson. Hon arbetade först vid ett ålderdomshem i hemstaden Sundsvall, där en kollega tyckte att hon skulle bli skådespelare. Hon flyttade till Göteborg och kom in vid stadsteaterns elevskola 1961, där hon blev premiärelev 1963 och följande år engagerad vid stadsteatern där hon förblev till 1976, då hon flyttade till Västerås och Västmanlands länsteater där hon 1978-1981 fungerade som chef och konstnärlig ledare. Det var en period som förefaller inte ha varit helt konfliktfri där både hon själv och verksamheten i stort ifrågasattes av politiker och medier. 1981 kom hon åter till Göteborg och Angereds teater där hon kom att fungera i den dubbla funktionen som konstnärlig ledare och skådespelare. Hon förblev vid teatern till pensioneringen 1998. Vid sidan av detta drev hon under ett års tid Epidemiska teatern. I ett reportage 1981 presenterades hon som en sjungande och spelande teaterchef och det avspeglar det mångsidiga i hennes uppenbarelse och kan också sägas höra till den grupp som gav den politiska teatern på 1960-70-talen ett ansikte. Med åren har denna sida tonats ner och, skulle man kunna uttrycka det, i stället blivit mer humanistiskt radikal. I en intervju uppger hon att hon lämnade yttersta vänsterkanten och KPMLr efter att 1983 gjort en uppsättning av Peter Weiss motståndstrilogi Antigone, Häxkitteln och Uppställning och då hon inte längre kunde acceptera deras kultursyn. Som ledare för Angereds teater må hon, enligt egen utsago, ha varit bestämd men som skådespelare har hon i allmänhet varit mer av det nedtonade slaget, vare sig det handlat om att vara fru till en avskedad i Det löser sig (1976), familjehemsförälder i Carin Mannheimers serie Tryggare kan ingen vara ... (1984) eller länspolismästare i Anders Nilssons polisactionsvit Noll tolerans (1999) och Livvakterna (2001). Hon visade det även särskilt påtagligt som hårt prövad äldreboendeföreståndare som sliter för att få saker och ting att gå ihop i tv-serien Solbacken avd. E (2003). 1988 tilldelades hon det av Svenska Akademien utdelade Carl Åkermarks stipendium. Hon är gift med skådespelaren Bo Hörnelius." P O Qvist (2004) [Svensk filmdatabas] fri grupp, scenkonst, 1939-05-22, Göteborgs stadsteater [1964-76], Västmanlands länsteater [1978-81], Folkteatern, Järntorget, Angereds teater [1981-98], Epidemiska teatern [1997] Sverige 1939-05-22 http://kulturarvsdata.se/GSM/name/1226864 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/691804 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/691822 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/691870 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/740338 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/740382 http://kulturarvsdata.se/GSM/delobjekt/1501454 http://kulturarvsdata.se/GSM/objekt/2619927 http://kulturarvsdata.se/GSM/objekt/2619947 http://www.sfi.se/sv/svensk-filmdatabas/Item/?type=PERSON&itemid=72149&iv=BIOGRAPHY http://kulturarvsdata.se/GSM/name/html/289028 http://kulturarvsdata.se/GSM/name/xml/289028 http://kulturarvsdata.se/GSM/name/rdf/289028
Beskrivning
"Skådespelerska (film- och tv-roller från 1962). Född Ingrid Maria Persson i Sundsvall. Hon är född och gjorde sin skådespelardebut som Maria Persson. Hon arbetade först vid ett ålderdomshem i hemstaden Sundsvall, där en kollega tyckte att hon skulle bli skådespelare. Hon flyttade till Göteborg och kom in vid stadsteaterns elevskola 1961, där hon blev premiärelev 1963 och följande år engagerad vid stadsteatern där hon förblev till 1976, då hon flyttade till Västerås och Västmanlands länsteater där hon 1978-1981 fungerade som chef och konstnärlig ledare. Det var en period som förefaller inte ha varit helt konfliktfri där både hon själv och verksamheten i stort ifrågasattes av politiker och medier. 1981 kom hon åter till Göteborg och Angereds teater där hon kom att fungera i den dubbla funktionen som konstnärlig ledare och skådespelare. Hon förblev vid teatern till pensioneringen 1998. Vid sidan av detta drev hon under ett års tid Epidemiska teatern. I ett reportage 1981 presenterades hon som en sjungande och spelande teaterchef och det avspeglar det mångsidiga i hennes uppenbarelse och kan också sägas höra till den grupp som gav den politiska teatern på 1960-70-talen ett ansikte. Med åren har denna sida tonats ner och, skulle man kunna uttrycka det, i stället blivit mer humanistiskt radikal. I en intervju uppger hon att hon lämnade yttersta vänsterkanten och KPMLr efter att 1983 gjort en uppsättning av Peter Weiss motståndstrilogi Antigone, Häxkitteln och Uppställning och då hon inte längre kunde acceptera deras kultursyn. Som ledare för Angereds teater må hon, enligt egen utsago, ha varit bestämd men som skådespelare har hon i allmänhet varit mer av det nedtonade slaget, vare sig det handlat om att vara fru till en avskedad i Det löser sig (1976), familjehemsförälder i Carin Mannheimers serie Tryggare kan ingen vara ... (1984) eller länspolismästare i Anders Nilssons polisactionsvit Noll tolerans (1999) och Livvakterna (2001). Hon visade det även särskilt påtagligt som hårt prövad äldreboendeföreståndare som sliter för att få saker och ting att gå ihop i tv-serien Solbacken avd. E (2003). 1988 tilldelades hon det av Svenska Akademien utdelade Carl Åkermarks stipendium. Hon är gift med skådespelaren Bo Hörnelius." P O Qvist (2004) [Svensk filmdatabas]
Klassifikation GSM
fri grupp
scenkonst
Tidpunkt / födelse
Namn / verksam vid
Göteborgs stadsteater [1964-76]
Västmanlands länsteater [1978-81]
Folkteatern, Järntorget
Angereds teater [1981-98]
Epidemiska teatern [1997]
Visat namn
Sverige